Tady.
Ta Honda Civic je vaše?
Zablokovala jste mě.
Jo, ta je moje.
Měl jsem domluvené schůzky, chápete?
Teď je budu muset přeložit.
Omlouvám se. Já...
Usnula jsem.
Obuju se a přeparkuju.
Už tak jsem pod velkým tlakem.
Opravdu nepotřebuju další provokace.
Brzo se ze mě asi stane silný kuřák.
Ženu a děti mi...
nechtějí pustit z Mnichova.
Problém s cizineckou policií a...
Kecám.
Opustila mě.
Ne, že by ji nechtěli pustit, prostě jen nechce zpátky do USA.
A děti taky ne.
Já...
Už nejsem...
muž od rodiny.
Jsem jen muž.
Byla jste v Německu?
Ne. Nebyla.
Všichni jsou tam nešťastní.
S jediným výrazem v obličeji.
S takovou podmračeností.
Neuniknete tomu.
Ale o to teď nejde.
Podle smlouvy Airbnb
by tu nikdo neměl být.
Já jsem pánem domu.
A do toho se počítá
i celé okolí domu.
Je vám to jasné?
Ano. Naprosto.
-Že ano? -Ano.
A,
když se to vezme kolem a kolem...
Jde mi hlavně o vaši bezpečnost.
Ty vaše mejdany u bazénu,
celou noc až do rána?
A já sedím nahoře úplně sám
ve své velké, prázdné komnatě.
Nechci, aby se něco stalo vám, nebo vašim přátelům,
když děláte ty své...
techtle mechtle.
Taky pro vás můžu něco udělat, víte?
Ano? A co?
-Mrknu vám na ty dveře. -Skvělej nápad.
Podívejte se na ně. Děkuju.
A je to.
Opraveno.
Super. Díky, že jste se zastavil.
Beru na vědomí vaše výtky
a děkuju za návštěvu.
Kdybyste něco potřebovala...
Stačí jen zavolat.
Dneska bude krásně, takže vyrazím ven.
Ahoj, to jsem já.
Musíme probrat toho chlapa z Airbnb.
Vpadl ke mně,
začal mluvit o ženě a dětech
a vedl divnej monolog o Německu.
Bylo to fakt divný.
Takže...
Kdybys mi mohla zavolat,
byla bych...
Do prdele.
Už vím, koho mi připomíná.
Johna Wayna Gacyho.
Dáš si tuhle šedou věc nebo tuhle šedou věc?
Děkuju.
Je to dobrý.
Nechci k Mrtvýmu moři bez Ali.
To mě nenapadlo.
Ty jí píšeš?
Jo.
Nemám tu signál.
Tchelet. Tchelet.
Resort & Spa.
Ne, zase bez signálu.
Dělej osmičky.
Zlepšuje to příjem.
-Můžeš to zkusit? -Hrůza.
Zkus jí napsat.
Snížila sis jas a vypnula bluetooth?
Vypni mapy.
To nezabere.
Zavírám úplně každou aplikaci, kterou spustila,
co ten telefon má. Přísahám bohu.
-Ne! -Neboj.
-Ne. -Nic nemaže.
-Ne, ne. -Jen zavíráme aplikace.
-Čtu si. -Nepotřebuješ deset otevřených apek.
-Navážeš, kdes skončila. -Opravdu.
-Vypínej. -Hotovo.
-Běž do nastavení. -Nemaž Kindle.
Jak to tu vůbec funguje?
Nacpeš se jídlem
a jdeš hned do vody? Nepočkáš 15 minut?
Nemusíš, protože tě voda nadnáší.
Čtvrt hodiny se čeká,
aby tě nepřepadla křeč a neutonulas.
Jenže slaná voda tě nadnáší, takže čekat nemusíš.
To není pravda.
Celý je to jen mýtus. Čekáš, až ti slehne,
abys nedostala křeč.
-Co? -Je to blbost.
Trávení nemá s pobytem ve vodě nic společnýho.
-Jsou to dvě různý věci. -Jdeme se koupat.
Bez Ali?
Jdeme.
Fajn, pojďte, děti.
Šup.
Vidíte ten vrcholek hory? Tam je hladina moře.
To je Jordánsko?
Jo, je. To je Jordánsko.
Je tak starý.
-Jste najedení? -Jo.
-Bylo to vynikající. -Jo, moc dobrý.
Tak vzhůru do vody.
Pomáhá na ekzémy, klouby, bradavice.
Fakt?
Věci si tu nechte, pohlídám je.
Dobře.
Kurva!
Jako chodit po střepech.
Bacha na nohy.
Pozor.
Je to... au.
Asi jsem si strhla patu.
Už vím, proč se mu říká Mrtvé moře.
Uklouzneš, spadneš a umřeš.
Počkej.
Fakt to řeže.
Pojď.
Děkuju.
Musím ti něco říct.
Když jsem říkal, že bych byl spokojenej, kdybychom jen koukali na telku,
lhal jsem, víš?
Už jsem si to zkusil.
Bylo to na prd.
Nebyl jsem šťastnej a ty taky ne.
Bylo to pořád to samý dokola.
Všechno bylo furt stejný.
Stejnej sex.
Stejnej manželskej sex.
To musíš dát do knížky.
Že jo? Bože.
Asi bys měla vědět,
že po našem rozchodu
jsem spal se spoustou lidí.
Na Tinderu jsem projel skoro všechny od „áčka“.
-Nechutný. -Bylo jich fakt hodně.
Asi čtyři Amber.
Tři Andrey.
Tinder podle mě odlidšťuje.
Jo. To je na tom to nejlepší.
-Kristepane. -Nesnažím se tě znechutit.
Jen říkám, že jsem si taky vyprcával.
Nejen ty.
Nemohl jsem se nabažit.
Díky, žes mi to řekl.
Co Lila?
V tuhle chvíli...
by to mělo být jen o nás.
Ale slíbíme si,
že se budeme snažit, aby to furt bylo
ujetý a sexy.
A zábavný.
A jen ve dvou.
Takže s Lilou je konec.
Dovolím ti, abys pořád velela mně i mýmu péru.
Fajn, jednou tejdně mi umeješ auto.
-No tak! -Promyslím to.
-Dělej! -Přemejšlím.
Dobře.
Podívej se na něj. Usnul na lehátku.
-Víš co? -Co?
Možná jsme nebyly nejlepší matky, ale neutekly jsme.
-Neutekly. -Ne.
Zůstaly jsme.
Kde je máma?
Do hajzlu, máma se bojí vody.
Bojí se všeho.
Mami! Pojď k nám!
Ne, dobrý, zlato!
Pojď, Shell, je to bezpečný.
Voda nadnáší.
No tak, mami!
Potřebujeme tě tu.
Stejnej výraz měla moje kočka, než zalezla do křoví a chcípla.
Dojdu pro ni.
Je to jako na vodní posteli. Bude tě to nadnášet.
Na vodní posteli jsem nikdy nespala.
Neboj, mami, uvolni se.
Uvolni se, dobře?
Přísahám, že tě to bude nadnášet. Je to příšerně slaný.
-Chyť se mě. -Dobře.
Nepustím tě, odvedu tě až tam.
-Věř mi. -Dobře.
Fajn.
Jdeme.
Neboj, nic to není.
Odnesu tě tam, dobře?
Šup.
Už tě mám, držím tě.
-Nepouštěj mě. -Nepustím.
Uvolni se, dobře?
Věř mi.
Fajn, jdeme na to.
Držím tě.
Fajn.
-Už tě skoro nedržím. -Nepouštěj mě.
Nepustím.
-Dobře. -Držím tě.
Výborně.
Jo, relaxuj.
Budeme relaxovat.
To je ono.
Hele! Jo!
Trápení a denní strasti...
Podáš mi deku? Díky.
Já i ty ve víně utápíš
V pozdních hodinách hlas ti náhle umlká
a štěstí zdá se
na dosah i blíž
Nemůžu se tý pitomý desky nabažit, Morty. Je senzační.
Jsem rád, že se ti líbí. Věděl jsem, že bude.
Podívej!
-Pomůžu ti. -Díky.
-Panečku. -Ano.
Bože můj!
Podívej, Morty, je tu mrtvej ptáček.
Opatrně.
Jak mu pomůžeme?
Obávám se, že na resuscitaci už je moc pozdě, Shell.
Musíme ho pochovat.
No tak, Morty, vystrojíme mu pohřeb.
Chudinko malej. Je mi to tak líto.
Bude z tebe skvělá máma, Shell.
Co? Co mi tím chceš naznačit, Morty?
Vždyť víš.
Mezi miminy a mrtvými ptáky je rozdíl. Opravdu, Morty.
Ale pokud budeme mít děti,
měly by mít moje příjmení.
To tvoje vysloví nejdřív v pátý třídě.
Pfefferman se mi líbí. Je to takový vážený.
Já nevím, moc se mi nezamlouvají ta tři „efka“.
Fajn, tak ze mě bude paní Morton Lipkindová.
Jo, naše by šmejklo.
Nemusí to vědět.
Nemůžu uvěřit, že o to Ali přijde.
Asi vím, proč tu není.
Proč?
Moše mi něco řekl.
Co?
Pamatuješ, jak jsme si myslely, že Geršon umřel za války
a že měl za ženu Gittel?
-Jo. -Lež.
Cože?
Geršon byl...
Geršon byl Gittel.
Tetička Gittel?
Co?
Gittel byla trans.
Geršon je Gittel?
Tetička Gittel s tím prstenem?
To je neuvěřitelný.
Je to vůbec možný?
-Bože. -Jaká je pravděpodobnost?
Asi to máme v rodině.
Jako dyslexie.
Je to vrozený.
Jako dyslexie to fakt není.
Promiň, víš, jak jsem to myslela.
Pokud je to dědičný, možná jsem taky trans.
-Shell... -Co?
Nejsi příbuzná.
-No jo. -Fajn.
Chci říct, že bychom měli dát Ali trochu prostoru.
Prochází si tím.
-Čím si prochází? -Co?
Víte...
Když jsem byla v jejím věku,
občas jsem nevěděla, kdo se ten den objeví.
Pokud má někdo trans gen, je to Ali.
-Může si to řešit v Kalifornii. -Není trans.
Ona není trans.
Jen se necítí dobře jako žena.
A my jí musíme dát prostor.
Počkat! Ona je „neutrál“!
Je genderqueer! Nebinární. Androgynní.
-Proboha. -„Neutrál“.
Načetla sis termíny.
Vlastně je to docela hustý.
Hustý to opravdu není,
a už jsem řekla příliš.
-Probírat gender není hustý. -Jo.
Pokud tomu dobře rozumím, tak tu Ali není,
nebo se na nás vykašlala,
protože je „neutrál“,
což je „jim“ fakt podobný.
Klasičtí „oni“.
„Oni“ a ty „jejich“ skopičiny.
„Oni“ se vůbec nezměnili.
Prostě klasika.
Ali nebyla jako vy dva.
Byla hypotonický mimino.
Hypotonický, takže...
Z klinických studií vyšlo najevo, že hypotonie vede k trans.
-„Neutrálové“ nejsou trans. -Je...
Jsou to prostě „oni“.
Řekla mi, že to ještě nechce úplně ventilovat,
-tak to nevytahujte. -Dobře.
Jsme zatažení.
Trápení a spousty denních strastí
Já i ty ve víně utápíš
Utápíš!
V pozdních hodinách
Hlas ti náhle umlká
K Mrtvému moři.
A štěstí zdá se na dosah i blíž
Apoštolské písně krajem zazní
Sepíšeme pěknou řádku knih
Knih
V dalších staletích
Budou v bázni
Listovat a číst
V našich evangeliích
Kreativní dohled Kristýna nih