Încearcă să nu te îngrijorezi
Nu te gândi la problemele Care te supără
Nu știi că totul e bine?
Morty.
Da, totul e bine
Și vrem să dormi bine...
Mort.
Ce zici de niște varză acră?
Și un suc?
Am simțit o lovitură!
Da, a lovit puternic.
Dacă încercăm, ne descurcăm Deci uită...
Morton!
Totul e bine, da Totul e bine, da
Dormi și te voi alina
Te voi liniști, te voi mirui
Smirnă pentru fruntea ta fierbinte
Apoi vei simți că totul e bine
Da, totul e bine
Mort.
E răcoros, iar smirna e dulce
Bine.
Îmi aduci tu varză acră, Sarey?
Dacă tatei nu-i pasă că soția lui e însărcinată.
Închide-ți ochii și liniștește-te
Nu te gândi la nimic
Îți aduc eu varză acră, Shell.
Mereu vor exista săraci
Care se vor strădui din greu
Spuneți-i bebelușului să iasă de aici.
Ieși de acolo!
O să explodez, copii.
Bebelușule, Ali, ieși!
O să te pierzi Și o să-ți pară rău
Când voi pleca
Dormi și te voi alina
Te voi liniști, te voi mirui
Apoi vei simți Că totul e bine
Da, totul e bine
E răcoros, iar smirna e dulce
Dulce
Pentru focul din capul tău și din picioarele tale
Închide ochii Închide ochii
Și liniștește-te Nu te gândi la nimic
Închide ochii Închide ochii
Și liniștește-te
Închide ochii
Știi...
Ne întrebam dacă ai citit ultimul număr din New Yorker.
Nu, am rămas în urmă.
Am atâta de recuperat.
Stimata noastră șefă, Leslie, a scris o poezie.
E minunat!
Le trimite poezii de 20 de ani.
Numele tău apare în titlu.
Serios? Vai de mine!
„Ali a mea, Garcon.
Garcon. Garcon, ai plâns
și eu am venit în fugă cu genunchii mei bolnavi
Cu un prosop alb, apretat, pe braț,
nu știam ce mizerie mă așteaptă
Erai un copil fără scăunel
Voiai să te joci de-a Garcon
Erai drăguță când ai cerut, Am zis: „Da, desigur
Nicio problemă, imediat”
Nu știam că ai intelectul unui plebeu
Deșteptăciunea unui butuc
Eclipsată doar de pedigriu
Fată tâmpită Escroacă
Păsărica ta a mâncat furculița de salată”?
Ce înseamnă asta?
„Apoi furculița de desert Apoi furculița
Te-ai îmbuibat, apoi ai plecat trăgând vânturi cu tacâmuri”?
Măiculiță!
- Bună. - Bună.
- Ce mai faci? - Bine.
Mulțumesc că mi-ai răspuns la mesaj. Voiam să vorbim.
E drăguț că m-ai invitat.
- Da, sigur. - Ce lumină!
- Da. - E foarte frumos!
- Vrei ceai? - Da, te rog.
- Da. - Mulțumesc.
Ai un leagăn!
Așa ajung la birou. Cu leagănul.
Doamne!
Da!
- Ce plăcut e! - Da.
- Se bucură. - Vreau și eu.
- E foarte frumos. - E tare, nu?
A fost ciudat să te întâlnesc acolo.
Da, e ciudat când întâlnești cunoscuți.
Nu mă duc prea des.
Sper că nu căutai un sponsor.
- Nu. - Bine.
Nu.
Probabil c-ar trebui, dar încă n-am ajuns acolo.
- Voiam să... - Da.
A fost o întâlnire interesantă.
- Da. Încerc să nu... - Mulțumesc.
- ...să nu judec pe nimeni. - Da.
- E ceva spiritual... - Toți ciudații ăia?
Greșesc, sau sunt oamenii cei mai „nesexi” posibil?
Da. Dar par să se descurce.
Nu e vorba doar de sex. E dragoste.
- E și cuvântul cu D, așa că... - Da.
Dragoste.
Da. Eu nu...
Nu cred că știu ce...
Cum se face asta.
Te țin minte, cu soțul tău.
Len.
Da.
E băiat de treabă.
Fostul.
- Îmi pare rău. - Nu, e bine.
E ciudat. Într-un fel, mai suntem împreună.
Bun.
Se întâmplă multe cu...
Dar trebuie să fii sincer, înțelegi?
Sinceritatea e cea mai bună.
Pot să-i spun că am fost aici.
Sigur. De ce nu i-ai spune?
Noi mințeam foarte mult. Familia mea e mincinoasă.
Cred că toți își băgau nasul în treaba celorlalți,
așa că spui o minciună ca să ai puțină intimitate.
Sigur. Secretele sunt
un înlocuitor al limitelor, nu?
- Da. - Da.
Este ceva...
E natural.
Compartimentalizezi, ca să simți că poți
să decizi cine vei fi în ziua respectivă.
E omenește.
- Bună. - Bună.
Care e urgența?
Vreau să vin în Israel cu tine.
- Poftim? - Da.
- Vrei? - Chiar foarte mult.
De ce? Ce se întâmplă?
De ce? Fiindcă vreau să vin,
să calc pe acel pământ
și să simt toată istoria și suferința și vărsarea de sânge
și toate chestiile adevărate.
Și ca să scap de porcăriile de aici.
Și de tâmpenia de poezie despre păsărica mea, din New Yorker.
Nu trebuie s-o citești pe toată. N-o citi pe toată.
Ce e cu furculița?
Și mai e familia aia care stă în casa mea,
o să stea toată luna. Și sunt...
Nu pot locui sub omul ăla.
Nu vreau să spui „da”
fiindcă te temi că mă superi.
Vreau să spui „da”
doar dacă asta simți, dacă e adevărat.
Ce faci? Ești rea.
Mi-ar plăcea să vii.
- Serios? - Ce spui... Serios.
- Serios, serios? - Da.
- Ce ai aici? - Ce am?
- Trebuie să folosești o mască. - Nu.
Cred că te pricepi.
Cu predatul și compartimentalizarea.
Nu știu cum te descurci cu copiii ăia.
Eu m-aș omorî.
Da. Există instrumente ca să...
- Serios? - Da.
Te rog, ajută-mă, m-am săturat să fiu furioasă.
Eu cred
că, atunci când te naști, ești perfect.
Ești plin de uimire.
Apoi îmbătrânești și te prostești.
De asta îmi place să le dau putere.
- Isteț. - Da.
Sau îi las să creadă că au puterea.
Ca și cum ai fi cel de jos.
De fapt ești deasupra, dar te prefaci.
- Da. - Înțelegi.
Îți place să-i domini pe copii?
Se poate spune și așa.
Copiii sunt...
Copiii sunt deasupra.
Copiii deasupra.
Joshie!
Da!
Vino aici, Tushy, am nevoie de ajutor.
Te dau jos.
Ce puternic ești!
- Ce e asta? - Am inventat un sistem.
Se numește „Pași pentru cenți”. Să nu irosesc profitul de la apartament.
Ce e cu 300.000 de pași?
După ce fac 300.000 de pași,
am voie să cheltuiesc 100 $ ca să mă distrez.
Cine îți dă voie?
Eu.
- Mamă, sunt economiile tale. - Eu îmi dau voie.
Nu fi așa de zgârcită cu tine.
- Ce e așa de greu de înțeles? - De ce...
Nu mă împunge.
Ai o unghie foarte ascuțită.
Bine.
- Trebuie să mă duc undeva. - Unde?
Undeva.
- Unde? - Trebuie să plec.
Hei!
Te duci acolo?
Hei!
Rita?
Te-ai întors?
Da.
Am învățat multe data trecută.
Acum tu ești victima?
Am fost o victimă.
Tu te-ai ținut după mine.
Da.
Eu aveam 14 ani, tu, 20.
Și n-a contat, nu?
Vreau să te întreb ceva.
Ai sărit?
Am plonjat.
Nu știam că, în sala de așteptare,
în viața de apoi,
sinucigașii nu stau la coadă.
Trebuie să mă duc acolo.
Știi ce?
Pot să vin și eu cu tine.
O să te susțin.
Haide.
Lasă-mă în pace.
Vin la întâlniri de trei luni,
îi ascultam pe toți ce vieți grozave au
și tot aiurea mă simțeam.
Îmi ziceam: „Nu pot nici să mă masturbez?”
Ce rost are?
Apoi mi-am luat un sponsor, am urmat etapele,
iar viața mi s-a schimbat.
Pleacă.
Mă asigur că nu schimbi povestea.
Mulțumesc că m-ați ascultat. Mai vin.
- Scuzați-mă. - Da?
- Ce e asta? - Brigada cetățenilor virtuoși.
- Ce e aia? - Improvizație.
Un spectacol.
Minunat.
Orgie sumo.
N-am mai văzut așa câini.
Sunt cei mai buni câini din spectacol!
Vom chema ajutoare. Nu faceți asta, găinilor!
Bine. Ultima rundă. Cine ne mai dă o sugestie?
Varză acră!
Varză acră. Grozav. Varză acră să fie!
A recunoscut!
- Ai nevoie de 500 $ pentru amendă? - Da.
- Îmi dai tu 500 $? - Nu, voiam să știu...
Scuze, eu sunt cea cu varza acră.
Ești cea cu varza acră. Fantastic.
A fost propunerea mea preferată.
Bine.
- Pa. - Pa.
Joci aici adesea?
Da, și predau cursuri.
E minunat!
Da. Am studiat improvizația și vreau s-o fac cunoscută.
Arta improvizației.
Mi-am dat seama că e o artă.
- Da. Când spui: „Da, și...” - „Da, și...”
- Așa. Mi-a părut bine. - Mulțumesc.
Lila.
Da.
Îmi simți păsărica umedă pe fundul tău?
- Da. - Da?
Da.
Vreau să te văd.
Mi-ai văzut telefonul?
Bună. Eu doar...
Știu ce făceai.
Ce pasăre murdară!
Nu știu ce e cu mine.
A naibii de murdară.
Am o excitație permanentă.
Și aseară erai super-excitată.
Știu.
Nu cred că e grozav
după întâlnirile dependenților.
Mai mult te excită.
Vrei și tu?
Da.
La naiba.
Ce umedă ești!
La ce te gândeai?
La tine.
- Cum pot să văd viitorul? - Ce e cu tine?
Parcă e vina mea că s-a stricat transmisia.
- Nu controlezi niciodată. - Ba da!
Nu-ți faci timp...
- Nu e vina mea, se mai strică. - Ba e.
E vina ta că cecul nu a avut acoperire.
Nu a avut acoperire fiindcă nici cecul meu de la Jimmy nu a avut.
Și de ce te miră asta?
- Arăți grozav. - Mersi.
- Scuze. Ești bine? - Da.
- Pot să port ăștia? - Da.
Ies cu Donald. Da?
Arată grozav.
Nu mă mai duc cu el în excursie.
- Bine. Sincer. - Da?
Asta? Sau asta?
Îmi place cea pe care o porți.
Asta?
Da, e grozavă. Mă face să par slabă.
- Chiar te simți bine? - Da.
Unde te duci la întâlnire?
Mă duc la el acasă.
Unde stă?
Northridge.
Da.
Măiculiță...
Doamne!
DEFECT UTILIZAȚI SCĂRILE
Trebuie să repari liftul.
Îmi pare foarte rău pentru lift.
Era să las puiul pe scări.
Măiculiță...
Ce-ai făcut?
Păcat că nu pot veni cu tine.
Te-ai plictisi în Israel.
Ți-aș ține patul cald.
Nu!
Aș sta la hotel, ți-aș păstra patul cald,
excitat toată ziua.
Tu ce ai face?
Aș suge sânii ăștia.
Tăticule...
Să-mi privești prelegerea în direct.
Nu mă interesează prelegerile, iubito.
Am tot genul și iudaismul care-mi trebuie chiar aici.
Doamne!
Da, e...
Nu te opri niciodată.
E incredibil.
Rinichii! Dă-te la o parte.
Bine.
Nu-i nimic.
Te rog, nu atinge.
Aș vrea să te duci iar la fata cu acupunctura.
Te ajuta.
Iau medicamentele astea de 20 de ani.
Nu cred că o înțepătură
de 45 de dolari o să-mi salveze rinichii.
Da, dar nici nu-ți face rău.
Nu ne permitem alte facturi.
- Bună. - Bună.
Ce mai faci?
- Bine. - Bine.
Soțul tău e acasă?
Nu, s-a dus la procedură.
Voiam să-i spun lui, ție, familiei,
că o să plec și nu o să mai fiu la parter.
Bine.
Mă duc în Israel o săptămână.
De ce în Israel?
Se duce mama și...
De fapt, fiindcă...
Nu știu, doar...
e o lume nebună, trăim în timpuri nebunești și...
E multă anxietate.
Și eu am anxietate.
- Serios? - Da.
Simți ca și cum corpul tău
îți spune ceva despre ceea ce îi trebuie?
Eu simt cum corpul meu țipă la mine.
„Ești în locul nepotrivit!”
Bine.
- Bun. - Bine.
Încearcă să nu te îngrijorezi
Încearcă să nu te...
Să nu te îngrijorezi
Nu știi că totul e bine?
Acum totul e bine
Erați obsedați de cântecul ăsta.
Să facem verificarea tâmpiților.
Verificarea.
- Încearcă să nu... - Ce faci?
Încearcă să nu te...
Arată aiurea.
Ești ca o orfană care s-a pierdut de părinți.
Termină, chiar sunt orfană.
Parcă ești copil refugiat:
„Vă rog să aveți grijă de ursul acesta.”
Mă impresionează.
Ești tu impresionabilă.
Încearcă să nu te îngrijorezi
- Ce-s ăia? - Ursuleți cu iarbă.
Ce?
Ursuleți de gumă cu iarbă. Ia.
- Marijuana? - Da.
E marijuana medicală. Nicio problemă. E legală, toți o au.
E ilegală și n-o poți lua în avion.
- O s-o mâncăm. - Am Xanax.
Ăsta e Xanax.
De ce să iei chestii farmaceutice scârboase
când natura ți-a făcut Xanax
și l-a pus în ursuleții ăștia delicioși de gumă?
Voiam să-ți dau să mănânci capul.
Capul nu e suficient.
O să te amețești rău.
Așteptați aici, dnă.
Trebuie să vă percheziționăm.
De ce?
Aveți o anomalie la vintre.
Scuze, ce am?
O anomalie la vintre.
Ce este, mamă?
Nu vă apropiați, dnă.
Ce e? De ce o hărțuiți?
Am o anomalie la vintre.
O să vă percheziționez.
Bine.
Orice ați face voi acolo, vă înregistrez.
Dnă, lăsați telefonul.
Ba nu-l las și nu-mi mai spune „doamnă”.
- Ușurel. - Doamnă.
Trebuie să vă percheziționez.
Pot să vă spun ceva?
Sunt trans.
Știți ce înseamnă? Am...
Am penis, dnă.
Atunci ne trebuie un agent bărbat. Matt.
- Da. - Bună, Matt. Eu sunt...
Nu pot s-o percheziționez eu. Fă-o tu.
Nu pot s-o percheziționez.
- Are penis. - Dar e femeie, nu?
Păi...
- Nu-mi pasă cine o face. - Are penis...
Ce se întâmplă?
Lăsați-ne o clipă.
Vreau să știu ce faceți cu mama.
Dați-vă la o parte și faceți-ne loc.
Doar fiindcă e trans? Nu sunteți instruiți?
- Vă rog, fără telefon. - Nu.
Scuze. Percheziționați-mă.
O clipă, dnă.
Poate veni un supervizor?
Nu mai țineți mâna sus. Am dreptul să filmez.
- Bună. - Care e problema?
Asta e problema. Sunt trans. Am penis. Percheziționați-mă.
Bine? Dacă vreți să fiu bărbat ca să mă percheziționați, sunt bărbat.
Dacă vreți să fiu femeie, sunt femeie.
Dacă vreți să fiu găină, sunt găină.
O percheziționezi tu. Vezi să controlezi până sus pe coapsă.
- Bine. - Doamne, fie-ți milă.
Mami.
Subtitrarea: Anca Irina Dumitru
Redactor Cristian Mircea umitru