Den má na kahánku
Přišla chvíle spánku Vůni po heřmánku má
Věř mi, vše je, jak má být
Morty!
Vše je, jak má být
Klidně jdi spát...
Morte!
Dáš si kysaný zelí?
A limču?
Koplo! Koplo!
Jo, a pořádně.
Nech se nést na vlnách řeky spánku...
Mortone!
Vše je, jak má být Vše je, jak má být
Zažeň příval strastí
Pak já můžu snáz ti
Spánky vonnou mastí třít
Věř mi, vše je, jak má být
Klidně jdi spát
Morte.
Nikde nenalezneš mast vzácnější
Fajn, můžeš.
Dáš si zelí, Sárinko?
Když je otci jedno, že má těhotnou ženu.
Nech se nést Na vlnách řeky
Spánku a snů
Dám si zelí, Shell.
Chudí budou stále
Za každého krále
Řekněte miminu, ať už vyleze.
Vylez.
Já snad prasknu. Doslova vybouchnu.
Vylez, maličká Ali.
A buď rád A buď rád
Že mě stále máš
Zažeň příval strastí
Pak já mohu snáz ti...
Věř, že vše je, jak má být
Klidně jdi spát
Nikde nenajdeš mast
Vzácnější
V klidu vyčkejme den zítřejší
Nech se nést Nech se nést
Na vlnách řeky spánku a snů
Nech se nést Nech se nést
Na vlnách
Řeky spánku a snů
Takže,
už jsi četla novej New Yorker?
Ne, nestíhám.
Nestíhám vůbec nic. Proč?
Naší slavný vůdkyni Leslie otiskli báseň.
Bože, to je skvělý!
Snaží se o to už asi 20 let.
Je tam tvoje jméno.
Fakt? Bože můj.
„Má Ali, chlapče můj.
„Chlapče. Chlapče, křičelas
„a já rozhýbala svá stará kolena
„S bílou, naškrobenou utěrkou jsem ti běžela vstříc
„Cos asi zase napáchala?
„Ty děťátko bez židličky
„Chtěla sis hrát na chlapce
„Roztomile ses optala a já: ‚Jistě, madam.
„Hned to bude‘
„To jsem netušila, že jsi obyčejný prosťáček
„Chytrá jako dřeváky
„Zastíněná rodem
„Holka pitomá Podvodnice
„V kundě ti zmizela salátová vidlička“?
Co to vůbec znamená?
„Pak dezertová vidlička Pak normální vidlička
„Všechno jsi to pozřela a při chůzi prdělas příbory“?
Kristepane.
-Ahoj. -Ahoj.
-Jak se máš? -Dobře. Pojď dál.
Díky, žes mi na Instagramu odepsala. Jen jsem chtěla pozdravit.
Díky, žes mě pozvala k sobě.
-Za málo. -Páni, to světlo?
-Jo. -Nádhera.
-Uvařím ti čaj? -To by bylo skvělý.
-Jo. -Díky.
Ty máš houpačku?
Zhoupnu se a jsem v kanceláři.
Bože můj.
Dobrý?
-To je super. -Jo.
Je ráda, že se na ní houpeš.
-To je fakt nádhera. -Je to super.
Vtipný, že jsme tam na sebe narazily?
Jo, je vtipný, když tam potkáš někoho známýho.
Ale nechodím tam pravidelně.
Snad teda nehledáš sponzora.
-Ne. -Dobře.
Ne.
Možná bych měla, ale nehledám. Tak daleko ještě nejsem.
-Ne, jen jsem chtěla... -Jo.
Bylo to zajímavý setkání.
-Jo. Já se snažím... -Díky.
-...nikoho neodsuzovat. -Jo.
-Je to duchovní. -Myslíš ty poděsy?
Přijde to jenom mně, nebo tam opravdu byli samí ošklivci?
Jo, ale evidentně mají sex.
Nejde jen o sex, ale i o lásku.
-O lásku. -Jo, o tom žádná.
Láska.
Jo. Já...
Přijde mi, že tak nějak nevím,...
...jak milovat.
Pamatuju si tvého manžela.
Lena.
Jo.
Dobrej chlap.
Bejvalej manžel.
-To mě mrzí. -Ne, je to lepší.
Pořád jsme tak nějak spolu.
Fajn.
Pořád máme svý problémy...
Ale je to o tom, bejt k sobě upřímní.
Upřímnost je nejlepší.
Klidně mu o tobě řeknu.
Jasně, proč taky ne?
Hodně jsme si lhali. Lhaní mám v rodině.
Asi proto, že někdo pořád strká nos do tvých věcí,
tak prostě zalžeš, abys měla trochu soukromí.
Jasně. Tajemství dokážou
skvěle zastoupit hranice, viď?
-Jo. -Jo.
Je to...
Je to přirozený.
Rozškatulkuješ to, abys měla pocit, že máš volnou ruku
rozhodnout se, kým dneska budeš.
Je to lidský.
-Ahoj. -Ahoj.
Co tak chvátá?
Chci jet s tebou do Izraele.
-Cože? -Jo.
-Chceš? -Hrozně moc.
Proč? Co se děje?
Prostě tam chci jet,
stát na izraelský půdě
a cítit celou tu historii, to utrpení a krveprolití,
prostě všechny tyhle skutečný věci.
Chci vypadnout z týhle přiblblý šedi.
A od tý zasraný básně o mojí pipině, která vyšla v New Yorkeru.
Nemusíš to číst celý. Nečti to celý.
Co má s tou vidličkou?
V domě navíc bydlí jedna rodina
a bude tam celej měsíc. A já...
Nedokážu žít pod tím chlapem.
Nechci, abys souhlasila jen proto,
abych nebyla dotčená.
Vezmi mě s sebou,
pokud to opravdu chceš.
Co děláš? Netrap mě.
Budu ráda, když pojedeš.
-Vážně? -Samozřejmě.
-Vážně, vážně, vážně? -Vážně.
-Co to tu máš? -Co?
-Potřebuješ peeling. -Přestaň.
Tobě to musí jít skvěle.
Škatulkování. S tvým učením...
Nechápu, jak zvládáš tolik dětí.
Já bych se už dávno zabila.
Existují pomůcky...
-Fakt? -Jo.
Sem s nimi, prosím. Už mě unavuje pořád křičet.
Já věřím tomu,
že se rodíme dokonalí.
Naprosto úžasní.
A čím jsme starší, tím víc hloupneme.
Proto jim dávám moc.
-Chytrý. -Jo.
Nebo je aspoň nechávám si myslet, že ji mají.
Docela se degraduješ.
Velíš jim, ale jsi pod nimi.
-Jasně. -Chápeš?
Jasně, děti máš nad sebou.
Dalo by se to tak říct.
Děti jsou...
Děti jsou nad tebou.
Děti nad tebou.
Joshie!
Jo!
Pojď mi pomoct, prdelko!
Sundám tě.
Ty máš ale sílu.
-Co to je? -Vymyslela jsem si systém.
Jmenuje se „Co krok, to cent“. Abych nerozházela peníze za byt.
300 000 kroků?
Až ujdu 300 000 kroků,
budu moct utratit 100 dolarů, za co budu chtít.
Kdo ti to dovolí?
Já sama.
-Jsou to tvoje úspory. -Já sama.
Nemusíš se tak omezovat.
-Proč to nechceš pochopit? -Hej!
Nešťouchej do mě.
Máš špičatej nehet.
Fajn.
-Musím někam jít. -Kam?
Někam.
-A kam? -Musím jít.
Hej! Hej!
Jdeš tam?
Hej! Hej!
Rito?
Vrátil ses?
Jo.
Posledně mi to dost dalo.
Takže seš najednou oběť?
Byl jsem oběť.
To tys naháněl mě.
Jo.
Bylo mi 14, tobě 20.
A vůbec na tom nezáleželo, viď?
Na něco se tě chci zeptat.
Skočilas?
Šipku.
Netušila jsem, že když se dostaneš do čekárny
v posmrtným životě,
sebevraždy odbavují přednostně.
Musím jít.
Víš co?
Co kdybych šla s tebou? Pojď.
Dám ti útěchu.
Pojď.
Nech mě na pokoji.
Chodil jsem sem tři měsíce
a poslouchal, jak se všichni mají skvěle,
jenže mi furt bylo mizerně.
Říkal jsem si: „To si nemůžu ani vyhonit?“
Proč ne?
Pak jsem si našel sponzora a začal plnit Kroky.
A tehdy se mi začal měnit život.
Vypadni.
Jen chci mít jistotu, že to řekneš popravdě.
Přijdu zas.
-Promiňte. -Ano?
-Co to je? -Brigáda slušných občanů.
-Co to je? -Improvizace.
Divadlo.
Paráda.
Sumo orgie pro začátečníky.
Takovýhle kance jsem ještě neviděla.
Jsou fakt nejlepší! Nejlepší kanci na světě!
Nedělejte to, srabi!
Fajn, poslední kolo. Nahodíte nám?
Kysaný zelí!
Kysaný zelí. Paráda. Tak tedy kysaný zelí.
Přiznal to!
-Pět set dolarů za pokutu za parkování? -Jo.
-Nabízíš mi 500 dolarů? -Ne, chci vědět...
Promiňte, já jsem ta s kysaným zelím.
Ta s kysaným zelím. Paráda.
Vaše nahození mě bavilo nejvíc.
Super.
-Ahoj. -Nashle.
Vystupujete tu pravidelně?
Ano, a k tomu učím.
To je... To je úžasný.
Jo, je to zábava. Miluju improvizaci a šířím ji dál.
Je to umění.
Ano, to jsem si všimla, že je to umění.
-Jo. „Ano, a“ životu. -„Ano, a“ životu.
-Ráda jsem vás poznala. -Díky.
Lilo.
Jo.
Cítíš na zadku, jak jsem mokrá?
-Ano. -Jo?
Ano.
Chci tě vidět.
Nevidělas můj telefon?
Ahoj. Jen jsem...
Ne, vím, cos dělala.
Páni, ty zvrhlíku.
Nevím, co to se mnou je.
Pěkně zvrhlá.
Jsem neustále nadržená.
Jo, koukal jsem, včera v noci.
Jo, já vím.
Tohle ale podle mě není
účelem těch setkání.
Aby ses tam nadrbala.
Máš chuť?
Si piš.
Do prdele.
Úplně tečeš.
Na cos myslela?
Na tebe.
-Jsem vědma? -Co ti je?
Za tu rozbitou spojku můžu já?
-Nekontroluješ to. -Kontroluju!
Nikdy nic...
-Za tu spojku nemůžu. -Můžeš.
Můžeš za ten neproplacenej šek.
Protože mi Jimmy neproplatil ten, co jsem od něj dostal.
To je překvapení! Mohls to čekat.
-Sluší ti to. -Díky.
-Je mi to líto. Jsi v pohodě? -Jo.
-Můžu si to vzít? -Jo, můžeš.
Jdu na rande s Donaldem. Ano? Ano, ano, ano?
Jsou krásný, zlato.
Už s ním nikdy nikam nejedu.
-Poraď mi. -Jo?
Tyhle nebo tyhle?
Ty, co máš na sobě.
Tyhle?
Jo, jsou pěkný. Zeštíhlujou.
-Jsi v pořádku? -V naprostým.
Kam si vyrazíte?
Půjdeme... Půjdu k němu.
Kam?
Do Northridge.
Jo.
Prokrista.
Bože.
VÝTAH MIMO PROVOZ
Nechte si spravit ten výtah.
Omlouvám se. Mrzí mě to.
Kuře jsem málem nedonesla.
Panečku.
Cos mi to provedl?
Škoda, že nemůžu jet s tebou.
V Izraeli by ses nudil.
Zahříval bych ti postel.
Jo?
Čekal bych v hotelu a celej den
ti zahříval postel.
A pak co?
Cucal bych ti kozy.
Taťko...
Podívej se na mou přednášku na internetu.
Přednášky mě nezajímají, kotě.
Veškerý židovství a gender, který potřebuju, mám tady.
Bože můj.
Jo, je to...
Nikdy s tímhle už nepřestávej.
Je to... Je to úžasný.
Moje ledviny! Ne!
Dobře, fajn.
V pohodě.
Nesahat, prosím. Jen...
Měla bys zase chodit na tu akupunkturu.
Pomáhalo ti to.
Tyhle prášky beru 20 let.
Obávám se, že jehlička za 45 babek
mi ledviny fakt nezachrání.
Co tím můžeš zkazit?
Nemůžeme si to dovolit.
-Zdravím. -Dobrý den.
Jak se máte?
-Dobře. -Fajn.
Manžel je doma?
Ne, odešel k lékaři.
Jen jsem mu chtěla říct, vám všem,
že odjíždím, takže dole nebudu.
Dobře.
Budu týden v Izraeli.
Proč zrovna tam?
Jede tam máma, takže...
Ale hlavně...
Nevím...
Šílenej svět, šílená doba...
Mám záchvaty úzkosti.
Já taky.
-Opravdu? -Ano.
Taky vám přijde, že se vám tělo snaží říct,
co potřebuje?
Mně přijde, jako by na mě moje tělo křičelo.
„Seš na špatným místě. Jsi na špatným místě.“
Dobře.
-Dobře. -Dobře.
Zažeň příval strastí
Zažeň příval...
Příval strastí
Víš, že vše je, jak má být
Klidně jdi spát
Tou písní jste byli doslova posedlí.
Fajn, máme všechno?
Kontrola.
-Zažeň strasti -Co děláš?
Zažeň příval strastí
Sundej to.
Vypadáš v tom jako ztracenej sirotek.
Přestaň, jsem sirotek.
Vypadáš v tom jako malý děcko,
jako medvídek Paddington.
Provokuješ.
Necháš se snadno vyprovokovat.
Zažeň příval strastí
Zažeň příval strastí hned
-Co to je? -Medvídci s trávou.
Cože?
Medvídci s trávou. Na.
-Marihuana? -Jo.
Je na předpis, je to legální. Dělá to každej.
Je to nelegální a do letadla s tím nesmíš.
-Do tý doby to sníme. -Mám Xanax.
Tohle je Xanax.
Proč se cpát hnusnýma práškama,
když máš přírodní Xanax
ve formě lahodných gumových medvídků?
Chtěla jsem ti dát jen hlavičku.
Hlavička by byla určitě málo.
Ty budeš pořádně sjetá.
Zastavte, madam.
Budeme vás muset prohledat.
Proč?
Anomálie v rozkroku.
Co, prosím?
Anomálie.
Co se děje, mami?
Ustupte, madam.
Proč ji obtěžujete?
Mám anomálii v rozkroku.
Musím vás prohledat.
Dobře.
Všechno si to pěkně natočím.
Odložte to, madam.
Neodložím, a neříkejte mi madam.
-Uklidni se. -Madam.
Musím vás prohledat.
Můžu vám něco říct?
Jsem trans.
Rozumíte mi? Mám...
Mám penis, madam.
Takže zavoláme muže. Matte.
-Ano? -Zdravím, Matte...
Nemůžu ji prohledat. Musíš ty.
Já nemůžu.
-Má penis. -Je to žena, ne?
No...
-Je mi jedno, kdo... -Má penis...
Co se děje?
Dejte nám chvilku.
Chci vědět, co děláte s mojí mámou.
Ustupte, madam.
Je trans. Vás na to neškolili?
Vypněte ten telefon.
Omlouvám se. Prohledejte mě.
Vteřinu, madam.
Zavoláte mi nadřízeného?
Uhněte s tou rukou, prosím. Mám právo to natáčet.
-Zdravím. -Co se děje?
Jde o to, že jsem trans. Mám penis. Prohledejte mě.
Pokud potřebujete, abych byla muž, budu muž.
Pokud potřebujete ženu, budu žena.
Jestli chcete zasraný kuře, budu kuře.
Prohledej ji. Po stehnech až nahoru.
-Dobře. -Dobrý bože.
Mami.