Képzelheted, kész őrület volt.
-Aztán tegnap... -Igen?
Elvitt kirándulni.
Hova? Az erdőbe?
-Igen. -Ne!
Miért választaná bárki is az erdőt?
Tele van szatírokkal, sőt...
prérifarkasokkal és medveürülékkel.
Az ő ötlete volt.
Folyton ilyen izgi dolgokat talál ki.
Annyira cuki!
Remélem is, hogy cuki,
ha már minden idődet vele töltöd.
Itt van.
Alig várom. Imádni fogod.
-Szia! -Na, persze!
Szia!
Bocsánat, hogy késtem.
Morton Pfefferman, Shelly Lipkind.
Mort.
Shelly.
Már kezdtem azt hinni, hogy nem is létezel.
Igen.
Nos, itt vagyok.
Nagyon dögös a ruhád, Deb.
Shelly választotta. Jó szeme van hozzá.
-Ugye? -Igen.
A bal szemem különösen jó.
Tényleg nagyon jó.
Az jó.
NINCS TITOK
Ébredj, Mort!
-Ébresztő, fiatalember! -A labdát, Mort!
Mit csinálsz? Kelj fel! A labda melletted van!
A labdát, Mort! Mi van veled?
Még egy pont a Pasadenának.
Gyere ide! Kispadra, Mort!
Hajrá!
El se hiszem, hogy ez a nyápic az én unokám.
Hogy vagyunk? Majdnem elaludtál odakint.
-Ülj le! -Üss még egyet!
-Gyerünk! -Jerry!
Jerry! Fogd a kesztyűd! Te jössz!
Jól van, Jerry, hadd lássuk azokat a pontokat!
Jól van. Oké, oké!
Mintha élnétek!
Mi van ma?
-Hazafutás. -Jól van, jól van!
Hiába nézel a húgodra, úgy sem segíthet.
Hé, Jerry, minden rendben?
Menj a kettesre! A kettesre! Ez az, jól van!
Sebaj, délután idehozom a titkárnőt.
Figyelj! Menj és vegyél magadnak egy pár harisnyát...
Ez hallatlan!
Anyád nemsokára hazaér a munkából.
Jobb ha addigra elkészülsz a leckéddel.
...nem ártana egy kis tisztelet.
Finom, meleg étel...
Ne halmozd a dolgokat.
Add a rózsám és a kesztyűm,
Édesem
Mindenki sejti
És azt mondják, szerelmesek vagyunk
Gyönyörű, Shelly! Gyönyörű.
Rezes szekció, hangszereket, kérem!
Várj egy picit!
Nagyon természetes vagy.
De azért van hova fejlődni.
Ugorj be suli után!
Kigyakoroljuk.
Jó.
Oké, rezes szekció.
Tetszel neki.
Ezt gyakoroltuk már?
TÚLÉLNI EGY ATOMTÁMADÁST
Oké, Shelly, találkozunk a darab próbáján!
Sokáig tartott.
Mit csináltatok?
Nem is hallottalak énekelni.
Énekeltél?
Ha igen, mit énekeltél?
Mindent megpróbáltunk.
Elhoztuk a rabbihoz. Voltunk pszichológusnál.
Elkészítettem a kedvencét, a sajtos omlettet.
De semmi. Jól volt, aztán hirtelen...
Kiszállt a darabból, és nem eszik.
Miért nem eszel?
Hetek óta ez megy.
Shelly! Segíteni szeretnék,
ezért felteszek neked néhány kérdést,
elég, ha igennel vagy nemmel válaszolsz. Rendben?
Esténként nehezen alszol el?
Vannak rémálmaid? Beszélnél róluk?
Kipróbáltad a füves cigit, vagy más drogokat?
Félsz, hogy talán csalódást
okozol a családodnak?
A fenébe, Shelly, válaszolj!
Felírok neki egy doboz Miltownt.
-Mire? -Szorongásra.
Idővel megéhezik és enni fog.
Tudod mekkora szerencséd van,
azok után, amin keresztülmentünk?
Az éhezés elől menekültünk ide.
És úgy döntesz, hogy nem eszel?
A Holokausztnak vége.
Meddő akarsz lenni?
Rose! Hallod ezt?
-Igen, hallom. -Hová mész?
Bemegyek. Fáradt vagyok. Ledőlök.
Tudod, mit csinál odalent?
És? Miért ne lehetne boldog?
Az Úr haragját vonja ránk.
Menj, és beszélj azzal fiúval, mielőtt túl késő lenne!
Ha te nem, majd én.
Morty! Ezt már megbeszéltük.
Öltözz fel!
Fel kell jönnöd, mielőtt nagyapád hazaér.
Figyelj rám! Soha nem tudhatja meg!
Érted?
Csinos táncosnő vagy.
Ezt a nénikédtől, Gitteltől kaptam.
Gittel, Gershon felesége?
Öltözz fel!
Gyorsan!
-Kész vagy? -Igen.
Élt valaha délen?
-Igen. -Gondoltam.
Egy kicsit érződik a beszédén.
Ezt megrendezték, ugye?
Egészen biztos!
Carol! Ha ön nyerne, mit kérne?
Oktatási segélyt, és egy kutyát a nagyobbik fiamnak.
Igen? A nagyobbik fiának? Nos...
-Hova mész? -El.
-Hova? -Hova?
-Jó éjt. -Hova?
Kisurran, besurran.
Soha nincs itthon.
Egyébként, hova jár?
Tomhoz, vagy Joe-hoz, vagy Saulhoz.
Soha nincs itthon.
Elvárja, hogy mi neveljük az idióta kölykét.
Ízlik a fasírt? Kukoricapehellyel csináltam.
Ugyanolyan laktató, mint a hús.
Finom.
Nem kellett volna elhagynom téged.
-Visszajöttél. -Te jobb nő voltál.
Igen. Elhagyott a nő.
Bryna.
Igen?
Szerinted fura vagyok?
Nem.
Kétségtelen, hogy...
Mindenre gondoltam.
A gyertyatartókra, gyufákra, cigarettára.
Nagyszerű.
Már féltem, mi lesz velünk, ha eljön az apokalipszis.
A földi örömök segítenek abban, hogy józanok maradjunk, Yetta.
-Lesz csokoládénk? -Csokoládé?
Hatvan szelet csokoládénk van.
És van kilenc üveg savanyú uborkánk,
három tucat tonhalkonzerv.
Nagyapád mindenre gondolt, ne aggódj!
Minden el van intézve.
Ha mindannyian hetente megeszünk egy szelet csokoládét,
akkor 12 hétre elegendő csokink lesz.
Pontosan.
Nézzétek, ez a gyerek egy valódi zseni!
Tizenkét hét odalent. Már a gondolat is megőrjít.
De legalább együtt leszünk.
És biztonságban leszünk.
Micsoda gondolat!
Apáddal beszélsz.
Nagyapa, szeretnék megoldani egy matekfeladatot.
-Meg akarok oldani egyet. -Jól van, Bryna.
Hat hónapra hány darab leveskonzerv kell,
ha naponta kettőt megosztunk?
Hány hónapra?
Anya munkahelyén van bunker?
-Nem hiszem. -Hé!
De akkor mi leszel vele atomrobbanáskor?
Semmi. Bebújik az asztal alá. Az is megoldás.
Igen, de ha meglátsz egy bunkert, menj be!
Ne akard, hogy a szemgolyóid elolvadjanak!
A szemgolyók tényleg elolvadhatnak?
Nem akarom, hogy anya szemgolyói elolvadjanak.
Ez nem történhet meg.
Ha mégis, háromfejű szörnnyé változik.
Mi van, ha anya nem ér oda időben a bunkerhez?
Drágám, végül
úgy is mindannyian a túlvilágra kerülünk.
-Nem kell aggódni. -A mennyország jobban hangzik.
-A többiek szerint... -Igen?
az utak arannyal vannak kikövezve,
és pillecukor felhőkön sétálhatsz.
Tényleg? Akkor térj át!
Egyél Waldorf-salátát! Menj a gój mennyországba!
IZGALMAS, ÚJ KOLLEKCIÓ!
Yetta!
Rose?
Gyerünk! Irány a bunker! Mozgás!
Ez csak gyakorlat.
Nem tudhatod. Gyerünk! Mozgás!
Jól van, emberek.
Yetta, gyerünk már! A bunkerbe, most!
-Nem kell az összes. -Nem Egyiptomból menekülünk.
Hol van Mort?
Kifele!
Mozgás, mozgás!
Hol van? Itt?
-Mit... -Ott van lent!
Jól van, jól van!
Befele! Fordulj meg!
Befele. Gyerünk! Tovább!
Tovább!
Miért van rajtad anya hálóinge?
-Megyek. -Gyerünk!
-Megyek! -Igyekezz már!
Gyerünk! Tudod, hogy...
Nem hallod a szirénát? Állj fel!
Mi van a létrával?
Nehogy nagyapád így lásson.
-Tovább! -Mort!
-Siess! -Nem jön fel a nadrágja.
Mi van a létrával?
Semmi baja.
Húzd fel a nadrágod!
Fordítsd el!
-Segítsek? -Sikerült.
Mi a franc van veled, Mort?
Anya azt mondta, nem baj!
Megengedted, hogy női ruhába bújjon?
Ne ordíts, jó? Nem az ő hibája.
Az istenit! Nem így jár iskolába.
Idelent van. Játszik. Nem nagy ügy.
Játszik? Mit játszik?
Azonnal orvoshoz kell vinni.
És ez, ez... Ez is a tiéd?
Mi a franc ez?
-Mi ez? -Jól van.
Ezt a nyakláncot én vettem neked.
Tudom. Add ide! Elég a kiabálásból!
A bolondokházába akarsz kerülni?
Az összes Boymelgreen férfi nő akar lenni.
Ez a család el van átkozva.
Nem vagyunk elátkozva. Ez a családunk.
Család?
Mit tudsz te a családról?
Éjjelente kimaradsz. Nappal alszol.
Ez az én házam. Az én szabályaim.
Nem fizetsz egy vasat se, gyermekem.
Ezért neked itt nem lehet véleményed.
Ez, ez a te hibád!
Úgy végezze, mint Gershon?
-Haim! -Igen?
-Haim! -Morty, gyere ide!
Gyere ide! Nézz rám!
Gyere! Semmi baj. Gyere ide!
-Segíts! -Hagyd békén!
-Hagyd békén a fiút! -Anya!
Akarod tudni, mi történt Gershon bácsikáddal?
-Igen? -Haim! Elég!
-Egy barom vagy! -Akarod tudni?
Elégették a kemencében.
-Te... -Akarod tudni, miért?
Mert anyád és nagyanyád hagyták,
hogy szoknyában rohangáljon.
Csak akkor csinálja, amikor egyedül van.
Boldoggá teszi. Nem nagy ügy.
Gershon is boldog volt?
Vagy ráveszed, hogy fejezze be, vagy eltakarodsz a házamból!
A sziréna az oka. Az őrületbe kergeti.
Az őrületbe kergeti.
Vigyázz a fejedre!
Tedd, amit a nagyapád mond, oké?
Igen, ígérem.
Ne hallgass rá! Kérlek, ne menj el!
Oké. Öltözz fel, jó?
Menj, öltözz fel!
Anya!
-Tommy! Dobjad! -Oké, gyerünk!
-Adj király katonát! -Nem adok!
-Akkor szakítok! -Szakíts, ha bírsz!
Állj!
-Játsszunk még egyet! -Igen!
-Játsszunk még egyet! -Gyerünk, még egyet!
Várjatok, én még nem voltam!
A fiúk amott vannak.
Ez csak a lányoknak van.
Bryna?
Te fiú vagy, Mort
még akkor is, ha szereted anya ruháit hordani.
-Mi történt? -Jól vagy?
Bryna, jól vagy?
Hívjatok segítséget!
Köszönöm, drágám, hogy hittél bennem.
Nélküled nem sikerült volna.
Nagyon szépek, édesem.
Melyik a kedvenced?
Nehéz kiválasztani egyet,
de...
imádom a kereteket.
Te, buta!
Gyerünk, üdvözöld a vendégeidet!
Mondanom kéne valamit? Oké.
Elnézést! Figyelmet kérnék!
Köszönöm, hogy eljöttetek.
Csak egy pár szót szeretnék szólni.
Mindig egy ilyen kiállításmegnyitóról álmodtam,
csodálatos,
hogy ilyen sokatokkal ünnepelhetek.
Köszönöm.
Minden a gyerekkori zsírkrétarajzokkal kezdődött.
Emlékszem, néztem a tévét, és anyám
kezembe adta a krétát,
mert sose kötött le a tévé.
Később le se tudtam tenni.
Folyton zsírkrétával játszottam.
De a szüleim általában úgy beszélnek erről,
hogy én egyszerűen
erre születtem.
Aztán felnőttem.
Kerámiáztam, agyagoztam,
és szobrászattal is foglalkoztam.
-Jó volt, de... -Mit művelsz?
...nem az igazi.
Gyere utánam!
Aztán rátaláltam a festészetre...
De várj 180 másodpercet.
...és egyúttal saját magamra. Mára az akril a valódi közegem.
Igazi kaland volt, amíg idáig eljutottam.
És amikor a műveket nézitek...
-Egy... -...nem csak az egyiket...
-Kettő, három... -Hanem az összeset...
-Négy, öt, hat... -...az olyan mintha meditálnátok.
Neked kellene viselni azt a gyűrűt.
Mi? Dehogy!
Én egy szép gyűrűt akarok, nem olyan gagyit.
Én nem...
Mihez kezdünk?
Nem tudom.
Nekem csak...
Nekem csak idő kell.
Időre van szükségem, hogy elrendezzek néhány dolgot.
Oké.
De addig is...
Tudsz titkot tartani?
És te?
Kreatívfelelős Csonka Ágnes rendezzek néhány dolgot.