Боже мій.
Це чудово.
А куди подінеться моє підборіддя?
Ми трохи підріжемо
ось тут, на лінії щелепи.
- Вам подобається. - Так.
Потім зробимо ліпосакцію навколо шиї.
Фантастика.
- Неймовірно, так? - Так.
Я б хотіла віддати мої залишки шкіри для проведення наукових досліджень.
- І таким чином я буду виглядати ось так? - Так.
Чудово.
Красота.
Отже, добре.
Ідемо далі,
мені потрібна довідка від вашого психіатра.
Але я зараз не на лікуванні.
Не зараз, не в цей момент.
Мій лікар сказав, що мені не потрібна така довідка.
Так, не потрібна для гормональної терапії.
Але для операції нам потрібен лист
від когось, хто має ступінь у психіатрії,
щоб упевнитися, що ви відповідаєте
усім критеріям операції.
Мені потрібен дозвіл від іншої людини?
Так, ми убезпечимо себе від звинувачень у злочинній недбалості.
А моя піхва?
- Це типу… - Вагінопластика.
Моя вагінопластика.
Це вже інша процедура?
Так, інша.
Це зовсім інша операція.
Якщо це можливо,
я б хотіла, щоб анестезія не була занадто потужною.
Мені справді знадобиться знову бути під наркозом?
Це загальна хірургія,
вам знадобиться значний час на одужання після цього.
До того ж нам треба ще підібрати фахівця.
Добре.
- Так? - Так.
Це захопливо.
Так, це захопливо.
А можна мені…
Можна мені це роздрукувати?
ОЧЕВИДНЕ
- Ще щось, люба? - Ні.
Любий, маєш розслабитися.
Не можу. Мені боляче.
Бо ти не розслабився.
Треба розслабитися і тиснути одночасно.
Як це зробити?
- Щось виходить? - Ні!
Трохи нагнися і спробуй виштовхнути.
Воно занадто велике!
Добре, я заходжу.
Ні.
Добрий ранок.
Привіт.
Як справи?
Нормально.
Чашка для кави ось там.
Що шукаєш?
Сік.
Апельсиновий.
Вона любить з льодом.
Вона досі в ліжку?
- Я бачила її там. - Добре.
Ти мене переслідуєш?
У тебе є дівчина?
Ні.
Який сором. Ти такий кльовий чувак.
Красно дякую.
- Добрий ранок, Гаторе. - Привіт, Йоші.
- Привіт. - Дякую.
- Що читаєш? - Це для занять.
Що робиш сьогодні?
Роблю салат з помідорів і базиліку.
- Саме це я хотіла почути. - Так і зробимо.
Добре, я звалюю.
Що?
Ні. Ти що?
Ні, будь ласка.
Ні, ні. Залишайся.
Ще п'ять хвилин.
Геть.
- Бувай. - Пообіймаймося.
Будь ласка? Повертайся до ліжка.
Побачимося.
Повертайся до ліжка.
Я не знала, що твій брат удома.
Останнім часом він завжди дома.
Вибач мені.
У мене під цим гола дупа.
Вибач, він тебе налякав?
Було трохи незручно.
Подолаємо цей схил, мамусі!
Ви це зможете.
Чотири,
три,
два,
знову в сідлі.
А зараз треба викластися на повну.
Шукайте настрій у тій частині себе,
яка жадає відчувати себе сильною, красивою і вільною.
Доторкніться до цього внутрішнього світла, та нехай воно яскраво засяє.
А зараз скажіть це.
Яскраво засяй!
- Яскраво засяй. - Яскраво засяй.
Яскраво засяй.
Яскравіше.
Яскравіше!
- Бувай, Уно. - Бувай.
Чудове заняття.
Дякую, що завітала.
Так, це фантастика.
Сяємо яскраво.
Привіт, я хочу представитися.
Я Сара Пфеферман.
Я колишня жінка Лена та…
авжеж, я зараз із ним живу.
І я… Я твоя шанувальниця.
Я твоя велика шанувальниця, серйозно.
Ти робиш його таким щасливим,
а це насправді важливо
у всій нашій ситуації.
- Отже, я просто… - Овва, це дуже круто з твого боку.
Лен казав мені, яка ти крута, але…
- Він казав? - Так.
Дякую.
Ви для мене як джерело натхнення.
Можна щось у тебе спитати?
Вибач, знаю, що ти…
Що ти в ньому знайшла?
Я розумію, що він у тобі знайшов.
Але він?
Це ж Лен?
Тобто йому ж 43,
а тобі десь 20… Не знаю, 28?
- Двадцять два. - Двадцять два?
Так.
Мені подобаються старші чоловіки.
Такі собі татусі?
У Лена щось є.
Він просто такий уважний, завжди мене слухає,
і я почуваюся з ним у безпеці.
Він такий чудовий.
- Я така рада познайомитися. - Я теж.
Уже хочу розповісти йому.
Ще побачимося.
- Сподіваюся, ти ще завітаєш. Бувай. - Авжеж.
Може, відкладеш роботу?
Ти ж знаєш, у мене зустріч на факультеті.
Це буде дуже нудно.
Почекай.
Хочу тобі щось сказати, перш ніж ти підеш.
Так?
Гадаю, я тебе зрадила.
Кицю, знаєш,
ти вільна робити, що забажаєш.
Це сталося з Обрі.
Обрі, та що асистентка кафедри?
Ми просто…
Ми були в кабінеті,
просто ходили туди-сюди,
усе було нормально і дивно, але все ж нормально.
А потім раптово мої руки опинилися в неї в штанях.
Ви розмовляли, і твоя рука залізла їй у піхву?
Якось так.
І якби ти там була,
ти б погодилася,
що з мого боку було б грубо
виймати руку, поки вона не отримала оргазм.
А це було дуже швидко, це дивно, що вона кінчила так швидко.
Як еякуляція в підлітків.
Це було…
Гидота.
Ти ревнуєш?
Я здебільшого розчарована,
що ти допомогла комусь отримати оргазм.
Я…
Я хочу, щоб ти ревнувала.
Я знаю, що ми про все домовилися,
і я дуже вдячна,
що ти відкидаєш традиційні романтичні відносини
через свої соціально-політичні переконання.
І я погоджуюся із цим.
Але я… Та я… Мені просто…
Мені просто ти дуже подобаєшся.
Дуже сильно.
І мені не подобається прикидатися,
я не хочу цього робити.
Мені некомфортно, я розумію це,
і якщо саме це тобі потрібно, я навіть не знаю що сказати.
Я не знала, що ти… Що ти таке відчуваєш…
Так, відчуваю.
Я це відчуваю.
Я тут подумала, може,
сьогодні зробимо щось інше.
Так? І що це? Щось новеньке?
Типу зовсім новий
сценарій.
Може, я буду тобою, а ти будеш мною.
Хочеш домінувати наді мною?
Так.
Саро Пфеферман.
Не знала, що ти любиш мінятися ролями.
Подумала, що це буде весело.
Авжеж. Треба укласти швидку угоду.
В усній формі буде нормально.
Ти повинна знати, що в мене жорсткі обмеження.
Яке твоє стоп-слово?
Червоний.
Можна мені надіти ту річ із ванної з великими рогами?
Ти тут за все платиш.
Лягай, стерво.
Я жартую.
Просто жартую. Зараз повернуся.
Перше послання Івана 4:19 каже: «Ми любимо,
бо це Він любить нас».
Отже, немовлятами, ми народжуємося в цьому світі,
який наповнений гіркотою, ненавистю і гріхом.
І з першого подиху
ми отримуємо любов.
Незалежно від того, що ми робимо
або як далеко заблукаємо,
Господь любить нас.
Подумайте про це хвилинку.
Він дійсно любить Господа.
Заради Отця Небесного…
Я намагалася завантажити це весь тиждень.
Воно на твоєму комп'ютері, можеш дивитися, коли завгодно.
Я просто…
Я просто дуже сумую за ним.
Я теж за ним сумую. Чесно.
Отже, у мене є щось, що я хочу тобі показати.
Добре. Гаразд.
Не знаю, чи ти помітив, як тут чисто.
Так. Усе має чудовий вигляд.
Ну, я почала приймати нові ліки.
Спочатку ніяк не могла заснути.
Одного дня я влаштувала прибирання,
яке ця оселя не бачила останні десять років.
Гадаю, я позбулася всього свого гніву на адміністрацію Буша.
Це воно? У тебе досі збереглася ця річ.
- Боже мій. - Отже, сідай.
- Добре. - Я трохи пошукала
і знайшла цей маленький скарб.
Ми можемо зробити це в іншому світі
Ти написав це для мене. Пам'ятаєш?
А час — це не лише цифри на стінах
Та стіни не втримають Усе твоє від мене
Ми можемо зробити це в іншому світі
Це… Це якась дурня.
Ми зробили чудового хлопця.
Так.
Я знаю, усе вийшло не зовсім так, як ти, певно, хотіла.
Я багато про це думав.
Тоді ти теж була молодою.
Але я дійсно хотів сказати тобі,
що я пробачаю тобі.
Дякую.
Чесно.
Це тобі не потрібне?
Це твоє.
Візьми.
Мені більше це не потрібне.
Так, так, так.
Що ми тут маємо?
Я ось так прокинулася. Я не знаю, що сталося.
Допоможи мені.
Продовжуй.
- Допоможи мені. - Тобі потрібна допомога?
Знаєш, вибач, я не можу…
Я повністю пішла в себе.
Можна я знову буду собою, а ти собою?
Авжеж, пані.
Не клич мене «пані». Ненавиджу це слово.
- Кажи мені «бос». - Так, босе.
Так. Бос мені подобається.
Чула це?
- Почула? - Так, босе.
Наступного разу я вдарю тебе.
А куди, гадаєш, я вдарю?
Як ти гадаєш?
На твою думку, куди? Може, по дупі?
А, може, по обличчю.
Таке тобі сподобається?
А, може, по твоїй піхві.
Як тобі таке?
Хіба це боляче?
Стули пельку, ти дурепа, кляте стерво!
Знаєш, що я зроблю?
Виб'ю з тебе все лайно.
Ось що я зроблю.
Я відріжу твою кляту голову!
- Червоний. - Та помочуся тобі в горлянку.
- Ти потворна, довбана піхва! - Червоний. Червоний!
Не вірю, що ти вирішила пропустити роботу заради мене.
Це так збуджує.
Я сама не можу повірити в це,
але це того варте.
У мене аж піхва ниє.
- Невже? - Так.
Але тобі було це потрібно?
Так, але мені здалося, що було трохи жорсткувато.
Добре. Гаразд,
треба було про це казати.
Ну, я щойно сказала.
У ту мить.
Саме тоді ти гралася в татуся.
Була такою зосередженою.
Це було б грубо.
Дозвіл на відвертість?
Я помітила цю річ у тобі.
Це лайно з Обрі, а також те, як ми спілкуємося.
Твоє тіло від шиї і вниз просто вимкнено.
- Вимкнено? - Вимкнено.
- Це не так. - У тебе порушення зв'язків.
Ти десь мандруєш, на Кариби чи ще кудись.
Так. Я іноді пірнаю
в якісь мрії. Це розслабляє.
Це коли сідаєш до авто,
починаєш їхати, а твій мозок вештається деінде,
а приходиш до тями десь у Ла-Бреа
і не знаєш, як ти туди потрапила.
Ну, один бачить звичайну задумливість,
інший бачить психічні розлади.
Що? Облиш.
Облиш, ти що, зараз будеш гратися в лікаря
і ставити мені клятий діагноз?
А що буде далі? Критикуватимеш мій оргазм?
Добре, ти дуже швидко рухалася,
гадаю, у тебе вийде краще, якщо ти перенесеш вагу на свій таз.
Не зрозуміла?
Я жартую.
Можеш кінчати, як завгодно, ти моя солоденька пташечка.
Це дивно. Але я не хочу обговорювати наш секс.
- Не люблю я цього. - Чому ні?
Це має бути колективний досвід.
Є різниця між просто довбенитися та займатися коханням.
Не кажи так.
Поговоримо про це пізніше? Я маю…
Ця дівчина справжня дурепа, а мені ще ставити їй відмітку.
ПОЧАТКОВА ШКОЛА «ОАК ЛІФ»
Так, у нього не виходило десь тиждень.
Навіть довше.
Так, довше за тиждень.
Він постійно відмовлявся.
А потім після цього, з нього просто
полізло це лайно,
і це, як на мене, якийсь психічний розлад.
Бо діти не люблять какати.
Так, це точно щось психічне.
А до педіатра зверталися?
Ми купили такий набір,
який полегшує весь процес.
- Ми поклали це в його шухляду. - Так.
- Якби ви могли допомогти… - Це така коробка.
Там є вологі серветки,
флешка з піснями, які розслабляють.
Також там є маленька підставка.
- Така весела табуретка, щоб підняти. - Так, присісти.
Тож йому буде простіше випорожнюватися. Це краще для вас.
Пані Дауні, якби ви просто зайшли разом із цим набором,
побули там трохи, усе налаштували, щоб налагодити саму процедуру.
Зазвичай ми не ходимо зі школярами до туалету.
Але коли будете його супроводжувати, не робіть із цього проблему.
Бо це на нього дійсно тисне.
Поводьтесь типу: «Ми поруч,
усе гаразд. Якщо щось трапиться, нічого страшного».
Просто як припущення. А, може,
через вашу нову сімейну ситуацію
у Зака виникло відчуття безпорадності?
Він нормально це сприймає.
Авжеж.
Якого біса!
Це через нас Зак не може сходити по великому?
Ні. Не може бути.
Ми гарні батьки.
Усе працює.
Я заїду до «Гелсонс» і куплю чорнослив і насіння чіа,
а ти можеш забрати цей набір з табуреткою після школи?
Це ж мій вільний вечір.
- Що, у тебе є плани? - Так.
З Уною?
Так, але це було в розкладі.
Усе нормально.
Я ж нічого не сказала.
- Наступний тиждень я буду тут. - Добре.
Вони що, розбирають спортзал?
Знайшли трохи азбесту. Нічого серйозного.
Я вже поїду.
Добре. Ще побачимося.
СЬОГОДНІ ВВЕЧЕРІ ФАКТИ ПРО ЖИТТЯ НАЖИВО!
Подивися на це.
- Хіба це не красиво? - Це неймовірно.
Дякую. Я дуже щаслива.
А це просто гоління.
А знаєш, що чудово?
Це дійсно нагадує тебе.
Саме це чудово.
- Мені дуже подобається. - Можна глянути?
Бачиш. Ось про що кажу.
Окантовка.
Ти будеш такою лялею. Красуня.
Доктор Бенуа каже, що мені потрібна ще одна довідка
від психіатра.
Але в мене немає психіатра.
Те, що ти щойно сказала, євреї кажуть дуже рідко.
Добре. Слухай. Маєш це знати.
Щоб отримати довідку, маєш вивчити сценарій.
Добре.
«Ненавиджу свій пеніс.
Я жінка, яка зачинена в тілі чоловіка.
Я не буду щасливою, доки не отримаю цицьки».
Щось таке.
Добре. Гаразд.
- Вікі, ти це бачила? - Так, бачила.
Можу намалювати це по пам'яті.
Гадаю, що офіціанти ще не бачили.
- Офіціанте. - Я перестаралася з показом.
Але це повністю логічно.
- Бо це важливо. - Це дуже важливо.
Я знаю, що це дуже важливо.
Я ще не вирішила.
Добре, поїхали. Час для шоу.
Ви приймаєте гарне Ви приймаєте погане
Ви приймаєте все разом І ось ви маєте
Факти з життя
Настає час, коли маєш піти Та показати
Що ти вже дорослий Що ти це знаєш
Факти з життя
Саро, привіт.
- Привіт. Ти тут. - Невже це правда?
- Привіт. - Привіт.
Боже, ви тут.
- Привіт. - Добре.
А що це за маленький горішок?
Це моя дочка Ідіт.
Привіт, Едіт. Приємно познайомитися.
- Привіт. - Ідіт.
- Едііт? Едіт? Едіт. - Авжеж.
- Важке ім'я. - Добре.
Ось яка моя ідея.
Пригадуєш, ми розмовляли про те,
що мені дуже потрібен вільний простір,
свій власний шлях до духовності, чи як це називають…
Так.
І я дійсно відчуваю, що ось тут це місце.
Я казала про місце всередині тебе.
- Що? Про це ти казала? - Так.
Я гадала… Боже мій.
- Це чудова спортивна зала. - Чудова зала.
Так.
А я взагалі не знав про цю ідею.
Мені шкода. Розкажи нам.
Добре, гаразд.
Що я собі уявляла,
це вечір «Тако з Торою».
Уявіть собі, ви заходите, а тут таке:
релігійні свічки в паперових пакетах стоять на сходах.
Ви йдете сюди та занурюєтеся в золоте релігійне сяйво.
По колу тут надувні крісла,
а тут у нас хлопець, який роздає тако.
А в центрі стоїть скринька з Торою.
- Такий собі ковчег. - Ковчег!
Точно.
Є ж такі ковчеги для подорожей, мобільні ковчеги?
І в нас буде ковчег для подорожей
серед усіх цих євреїв-гіпстерів.
Тут усе: музика, їжа й причастя.
Я вже поговорила з керівництвом школи.
Ми зможемо отримати приміщення, якщо скажемо, що не проти азбесту.
Добре.
Боже мій, Ракель.
- Це ж «Шевет Яхім Гам Яхад». - Що?
У Ракель у семінарії була ідея
- побудувати храм, де немає стін. - Овва, зачекайте.
- Почекайте. - Це її ідея.
У тебе була така ідея.
У мене було багато великих дурних ідей.
Це не дурна ідея.
Це чудова ідея. Але дурна назва.
- Але сама ідея чудова. - Дурна назва.
- Добре. - Чекайте, піду знайду свою розбишаку.
Ідіт.
«Хінені». Що це? Так мило звучить.
На біблейському івриті це означає: «Я тут».
Люблю іврит. Це так красиво.
- Я тут. - Так, вона тут.
- Я тут. - Так.
Якраз назва для цього.
Ось назва для цієї події.
Або церемонії.
- «Хінені». Я тут. - Боже мій.
Я тут. Ось як ми це назвемо.
Я тут. «Хінені».
Ти з мене глузуєш?
Назвала мене дитиною.
І від цього я почуваюся гнилою.
Нам шкода, що змусили тебе почуватися погано.
Ну, це не має значення.
Ви це зробили. Розумієте?
Іди сюди.
Отже, ти дійсно ненавидиш свій пеніс?
Ні.
Але ви постійно наїжджаєте на мене.
Яка ж я після цього найкраща подруга.
А ти ненавидиш мій пеніс?
Авжеж, ні.
Я щаслива працювати з тим, що в тебе є.
Треба сказати пані Джі, що це наша провина.
Якщо виключать Туті,
то нехай виключають усіх нас.
Чи не здається це трохи…
З нами все буде гаразд?
Пообіцяємо одна одній, що завжди будемо поруч.
Попри все, що може статися.
Обіцяємо.
Творчий керівник Юрій Лаховський удемо поруч.