- Привіт. - Охороно!
Жартую. Начебто.
Можемо поговорити?
Так, звичайно.
Гаразд. Тут?
- Так. - Добре.
Я мала таке днями…
…з мамою —
і мене ніби осяяло.
Я зрозуміла свою проблему.
Вона в тому, що мене не виховували.
Ти, отже, у нас сирота
з Пелісейдс?
- Важко було. - У певному розумінні
моя мати… Вважай, її не було.
Не було матері?
Я шукала кохання,
щоб заповнити нестачу материнської любові.
Але в пошуках зовсім заплуталася,
і тепер мені потрібно зовсім не це.
Ми маємо дбати одна про одну,
а я не дбала про тебе.
- Зрозуміло. - Тож пробач мені.
А чому зараз? Ні СМС, ні дзвінка,
- ні листа. - Боже, вибач.
- Сьогодні… - День спокути.
- Так.
Ось я і прийшла. Ніби…
Навідуюся до всіх, як на Гелловін.
Ти приходиш до людей, яких образила, про кого думаєш.
Думаєш про завдану кривду
й просиш вибачення.
Тебе вибачають, і це схоже на відпущення гріхів.
Клас.
- Тебе прощають… - Дякую,
але мені не потрібні твої вибачення.
Щасливого Йом-Кіпуру.
Гаразд, я мушу тричі просити вибачення.
Я лише двічі попросила.
ОЧЕВИДНЕ
1 СІЧНЯ 1994 РОКУ
Як Джонатан Ґолд і його «101 спосіб розговітися».
Це…
- Хочеш, допоможу? - Не треба.
Не треба. Усе нормально.
Гаразд. Стільці туди.
- Так? - З того боку,
щоб стояли один навпроти одного.
- Симетрично. - Так.
Отже, усе ще сердишся на мене.
Ти не сказала, що підеш до Леслі й залишишся в неї.
Гаразд. А якщо мене до неї тягне?
Що коли?
Що, якщо ми це обговоримо?
Може, навіть збудимось?
Тепер тебе поліаморія приваблює?
Ні, я хочу сказати, раптом у нас немає
цієї вродженої гетеронормативності.
Слухай себе.
Ти без п'яти хвилин лесбіянка.
- Господи. Так. - Я про це й кажу.
Слухай, послухай мене.
Хіба бути квіром не означає ставити все під сумнів?
Правильно?
Можна жити в стосунках
любові, довіри, великодушності…
Можна робити все, як хочемо. Вигадувати свої правила.
Це ж так цікаво.
Я хочу обговорити це до того,
як усе стане погано й складно,
і все зробити правильно. Бути відкритою та сміливою.
Тук-тук. Доставка для пані Мори.
Ніхто не скаже, що я поганий господар.
Я боявся, що тут стане дуже спекотно.
Не знаю, чи ти в курсі, але планета теплішає.
Науковий факт.
Що відбувається? Що це?
Охолоджувач повітря.
Дме приємною прохолодою.
Дякую.
Добре спалося?
Останнім часом погано сплю.
Які гормони ти приймаєш?
Ти в цьому розумієшся?
Так.
Вони називають це блокатором.
- Тестостерону. - Так.
Усе правильно. Для початку.
А ти думаєш про те, щоб надати обличчю
жіночності?
- Ні. - Ні?
Зменшити лінію росту волосся, вставити імплантати щік,
зробити пересадку жирової тканини.
Можна переробити лоб,
зробити невелику підтяжку?
- Можна сказати? - Так.
У цицьки — 500 кубиків силікону,
не багато, це не для тебе.
- Ні, це не для мене. - Ні.
Ти знала, що я допоміг Шей?
- Ні. - Шей — красуня.
- Приголомшлива. - Точно.
Витвір мистецтва.
Коли я закінчив, почувався наче Мікеланджело.
Хотів поставити підпис на її сідницях.
- Зрозуміло. - Так. Коли прийде час,
я радий допомогти, якщо захочеш.
Дякую, Сале.
Моро, у тебе попереду
ще багато чудових років.
Добре.
Я вже хочу їсти.
Лише десята ранку, мамо.
Тепер бачиш, чому я хотіла прийти раніше?
Місця пронумеровані. Трейлери ти не пропустиш.
Я б не відмовилася від попкорну
з родзинками в шоколаді.
Може, Ракель нас проведе повз цю чортову охорону.
Так.
Раді вас бачити. Маєте квитки? Усе добре?
Зі святом вас.
Добрий день.
То ви брат і сестра?
А ви мій третій чоловік?
Боже мій.
Хочу вас запитати. Я забронювала два квитки,
та я за них ще не платила.
Чи є знижки пенсіонерам?
Вам її ніколи не дадуть.
Узагалі-то, знижки немає.
Не має значення. День спокути я вже прожила не дарма.
Я вас знайду.
Я в перших рядах.
Наречена мого сина — равинка.
Гарний смак. Зрозуміло, у кого він.
Стривай.
Я зараз повернусь.
Привіт, це я.
Привіт.
- Привіт. - Так.
Я зайшов, тому що моя мама купила квитки в липні,
і я хотів, щоб ти знала, що я тут.
Не хочу, щоб ти думала, що я переслідую тебе.
Не хочу, щоб ти розгубилася, коли побачиш мене в залі.
Дякую, я візьму до уваги.
Гаразд, що ж…
Джоше, я…
Мені трохи ніяково, але я також… Я заплутався.
Я хочу знати,
що мені казати моїй родині.
Вони ставлять безліч запитань і…
Мене це не стосується.
Говори все, що хочеш.
Не хочу сказати щось не те.
Не те, що ти хотіла.
У нас усе скінчено.
Гаразд.
Який приємний сюрприз:
ти залізла через моє вікно, як сексуальний Пітер Пен.
У мене поганий настрій. Мені треба швидко підбадьоритися.
Роздратована, зрозуміло.
Знищена.
- Легше із цією травою. - Чорт забирай.
Так, це міцна річ.
З материнського куща Боба Марлі.
Це кущ його матері?
- Що? - Що?
Боже мій. Ти чарівна.
Ні, з материнського куща сінсемілли.
Я не жартую, легше.
Неймовірно.
Відмінний смак. І дуже міцна.
Це мій особистий запас. Тільки для мене
й тих, хто проходить хіміотерапію.
Тобто в мене кишка тонка?
Ти питаєш мене як твого лікаря чи коханця?
Будь ласка, не вимовляй це слово.
Тобі не подобається слово «коханець»?
Це найнесексуальніше слово.
Хіба ти не приходиш сюди кохатися?
- Ми не кохаємося. - Навіщо ти приходиш?
Не заради цього.
Я приходжу заради твого великого товстого бонга та халявної трави.
Саме так я і подумав.
Незрілі. Але інших не було.
Тяжко готувати їжу на голодний шлунок.
Усе здається їстівним.
Навіть цей стіл.
Я могла б з'їсти ложку, що схожа на швейцарський сир.
Алі, я починаю нервувати.
Що трапилося?
У мене те саме відчуття, наче посттравматичний розлад,
як тоді з Джошем.
Мені треба знати, ми разом чи ні.
Я просто намагаюся чесно висловлювати
- свої почуття і потреби. - Сідні, твої батьки тут.
Привіт, люба, привіт.
Подивіться.
Виїхали раніше, щоб у корок не потрапити.
- Дякую. - Маленька господиня.
Ще теплий.
Це була ідеї Алі всіх зібрати.
- Рада вас бачити. - Привіт.
- Давай. - Ні. Я сама.
- Проходьте. - Дякую.
Привіт.
Доброго ранку.
- Це тобі. - Дякую.
Сал удома?
Ні. А що?
Тебе не дивує,
що він ще не представив тебе сім'ї?
Зовсім ні.
Нас обох це влаштовує.
Коли знайомство із сім'єю
йшло на користь?
Ви обговорюєте твоє тіло?
Він говорив зі мною про моє тіло.
Що ти…
Твій Сал приходив сьогодні
і сказав мені,
скільки кубиків силікону треба накачати в мої груди.
Хочу сказати тобі дещо відверто.
Можеш знайти й кращого.
Боже мій. Кому ти зараз це кажеш?
Я скажу тобі одну річ.
Не сунь свій ніс у чужі справи.
Ти не маєш права.
Не всі мають твою сім'ю. Не всі мають твої гроші.
Я 53-річна ВІЛ-інфікована колишня повія із членом.
І я знаю, чого хочу й що мені потрібно.
Якщо Сал так тебе турбує,
можливо, тобі потрібно знайти інший дім.
За гріхи, що вчинили перед Тобою Вільно чи мимоволі
Що вчинили перед Тобою через байдужість
Що вчинили перед Тобою в невіданні
Що вчинили перед тобою словами своїх уст
Що вчинили перед Тобою прилюдно чи потайно
Що вчинили перед тобою Усвідомлено чи неусвідомлено
Що вчинили перед тобою обмовами
Кривдою ближніх своїх
Лукавими помислами
І за все це, Богу прощення
Пробач нам, вибач нам
Спокутуй нас
Ми грішні перед Тобою
Вибач, не можу налаштуватися.
- Що з тобою? - Не знаю. Не виходить.
Вибач мені.
Чорт. У тебе буває, що так накуришся,
що раптом відчуваєш себе зовсім тверезим?
Так, так буває.
Тобі треба ще накуритись. Хочеш?
Ні. Жодного ефекту.
Жодного ефекту, без образ.
Ні, нічого, усе гаразд.
Мені треба, щоб ти був жорсткішим.
Я намагаюся принести тобі задоволення.
Мені не треба приносити задоволення.
Я хочу, щоб ти взяв мене.
Начебто… Ніби…
Хочу, щоби ти мною скористався.
Зґвалтував мене, але не боляче.
Щоб це було ніжно.
Як ґвалтівник, який хоче, щоб ти кінчила. Розумієш?
Знаєш що?
Я роблю все не так.
Це дивно.
Поговори з моїм другом Ґері. Він лагодить мої комп'ютери.
Він ходить у якийсь гурток збоченців.
Домінування, підпорядкування, БДСМ.
Я не маю до них відношення.
Ці люди як бісові секс-пергери.
Що за секс-пергери? Немає такого слова.
Це як діти, які божеволіють від «Магії» та «Зоряних війн»,
тільки тут дорослі, які тільки хочуть потрахатись.
- Ти не така? - Ні.
Ти мені цілий список перерахувала,
як потрібно займатися сексом із тобою.
Знаєш що? Я маю постити
і просити вибачення, а я накурилася.
Гаразд, ти знаєш, що сьогодні День спокути?
Там на седер збираються? Або як?
Ні.
Це найсвятіший день у році.
Подивися. Він такий нерівний.
Це не мій бублик, от і все.
Можеш відкрити?
Його звати Базз.
Він єврейський Святий Миколай,
і він прийде сюди з мамою.
А мато не заперечує?
А кого це хвилює?
Що з тобою?
Фельдмани.
Привіт, Джоше. Джоше Пфефермане.
- Ти зовсім не змінився. - Привіт.
- Тільки бороду відпустив. - Так, бороду.
- Пам'ятаю твої вусики. - Обіймемося. Радий тебе бачити.
Як твої батьки?
Як зазвичай. Мама добре. А тато тепер жінка.
Так, ми знаємо. Сід нам сказала.
Ось це зміни.
Рада тебе бачити.
Батьки прийдуть? Хотілося б зустрітись.
У Джоша великі новини.
Він чекає на дитину й одружується.
- Вітаємо. - Вітаємо.
Алі мені сказала. Це чудово.
Розігрію млинці, щоб ми могли повечеряти.
Я допоможу тобі.
- Чудові новини. - Радий із вами зустрітися.
Треба було зробити якнайбільше «Мімоз».
Треба було більше солоних огірків.
Й Алі тепер лесбіянка. Ти встигаєш усе запам'ятовувати?
Схоплюю на льоту. Імена, адреси, номери телефонів, податки.
У мене добра пам'ять на факти та цифри.
Вибачте. Добрий день. Вибачте.
Боже мій, заходьте.
- Привіт, Шеллі. - Привіт.
Зі святом.
Привіт, я Базз.
Раді Дню спокути?
Це Базз Ракліс.
Він працює в синагозі, а раніше був космонавтом.
Правда?
Я був адвокатом НАСА
в одній справі про патенти.
Але маю камінь з місяця.
Нічого собі.
А ви, пані, звідки знаєте одна одну?
Люба! Зі святом. Боже мій.
Маєш чудовий вигляд! Окрім зачіски.
Познайомся з моїм другом Баззом Раклісом.
- Ви, мабуть, Алі. - Заходьте.
Господи, як тут чарівно.
- Ти така гарна. - Яка цікава квартира.
Ти Сід, я вгадав? Правильно зрозумів?
Усе добре. Я візьму.
Боже мій, тільки подивіться.
Такий колір. Зі святом, рада зустрічі.
Ти схуд. З'їж бублик.
Я так зголодніла.
Не знала, що ти постиш.
Я не постила.
Принесу води.
Жодної води, як нагадування про посуху.
Є вино, якщо хочете пити, і знежирене молоко.
- Можемо починати благословення? - Ми чекаємо на равинку.
Джоше, нам почекати?
Чи починати благословення?
- Нам чекати Ракель? - Ні.
Станьмо навколо столу.
Сюди, будь ласка.
Підійдіть до столу.
Шеллі, вам туди. Поруч із Баззом.
Чому я так далеко…
- То я з Баззом? - Так.
Ми за дитячим столом.
Для початку хочу подякувати всім,
хто зібрався за цим столом.
Я лише недавно почала
вивчати та цікавитися
своєю єврейською сутністю.
Але без Ракель, гадаю,
благословення буде трохи хитким.
Ти неймовірна. Продовжуй.
Дякую, Баззе.
У моєму розумінні Йом-Кіпур —
це такий величезний довідник
під назвою «Книга життя».
У цій книзі Бог — він, вона чи вища матерія,
записує і затверджує…
Ніби з ручкою сидить.
- Ти закінчила? - Так. Вибач.
Щоб потрапити до «Книги життя»,
потрібно просити вибачення.
І якщо тебе занесли туди й затвердили, то ти можеш
розпочинати наступний рік.
Тому я прошу вибачення.
Боже мій.
За все, чим я вас образила
в році, що минає, за той біль, який завдала.
Це прекрасно.
Усі вибачення приймаються.
За чудовий новий рік.
Прости мене.
Вибач. Я дарма так поводилася на стоянці.
Візьміть бублик і підійміть угору.
- Угору. - Угору.
Хто знає благословення?
- Ти не знаєш? - Те саме, що з халою.
Він — волонтер у синагозі.
Прекрасно.
Щасливого Дня спокути.
Треба говорити «гут йонтеф».
Капустяний салат — смакота.
Так смачно.
Постаралися.
Джоше.
- Хочеш інший бублик? - Усе добре.
Візьми мій.
Ні, серйозно. Він смачний.
Він чекає на Ракель.
Нічого страшного, хай зачекає.
Приготувати для неї…
- Де равинка? - Не знаю.
Коли вона прийде?
- Спробуйте моркву. - Гаразд.
Народ, Ракель не прийде.
Ні.
Мені треба було сказати…
- Ми розійшлися. - Боже мій.
І дитини не буде.
У неї стався викидень.
Ось такий фальстарт.
Одне за одним.
Ми не разом. Так що…
Усе добре. Це на краще.
Я… Я почну із чистого аркуша.
Отже, життя продовжується.
Мені шкода.
Шеллі.
Мамо, не треба.
Мамо!
- Ти тут ні до чого. - Це все моя вина.
- Досить! - На весіллі
я напилася і розповіла всім…
- І… - Справа не в тобі!
Справа не…
Я хотіла, щоб усі пораділи.
Я наврочила й вбила дитину.
Так, ти вбила дитину.
- Досить! - Ніхто не вбивав дитину.
Господи! Таке буває.
Слухай, моя мама була такою ж,
з усякою нісенітницею щодо пристріту і…
Знаєш що? Це просто маячня.
Трапляється як хороше, так і погане.
- Життя триває. - Мамо.
Мамо, поїж, будь ласка.
- Просто… - Дихай глибше, мамо.
Спочатку випий.
Джоше.
Не соромся сумувати.
Це сумно.
Мені не потрібен твій дозвіл.
Я завжди боюся померти.
Я завжди боюся, що хтось помре через мене.
Шеллі, ніхто не вмирає.
Ти ж не янгол смерті. У тебе немає такої влади.
Я відвезу тебе додому. Добре?
Ти водиш машину ввечері?