Akkor ti most Syddel tényleg csináljátok?
Igen.
És tényleg élvezed?
Igen.
És akkor te most csak úgy megváltoztál?
Nem tudom.
Csak átléptem egy vonalat, ami mindig is ott volt előttem.
Nem tudom.
Arra is rájöttem,
hogy olyannal képtelen vagyok érzelmi intimitást kialakítani,
aki nem szenved a patriarchátustól.
-Jaj, istenem! -Komolyan mondom.
Az évek során én csak...
Leszbikus vagy,
mert én telibe szarom a patriarchátust.
Szerinted számít, kire gondolsz, miközben elélvezel?
Ha férfiakról fantáziálsz, hetero vagy,
ha nőkről, meleg?
Nem.
Nem?
Sok mindenről fantáziálnak az emberek.
Tudod, kivel van tele az én fejem?
Kivel?
Mr. Ironsszal és az ő lapátjával.
Jesszus! Te arról fantáziálsz, hogy Mr. Ironsszal kefélsz?
Nem, csak úgy ott van.
Figyel és megmondja, mit tegyek.
Ezt nagyon sajnálom.
Durva, mi?
NINCS TITOK
1994. JANUÁR 1.
Csak azért kocsikázik ide a családod,
hogy aláírják a középsulis papírjaid?
Nem igazán bíznak az amerikai postaszolgálatban.
-És mi van a FedExszel? -Oké.
Mi folyik itt, Colton?
Semmi bajuk nem volt azzal,
hogy pár hétre meglátogattam Ritát és téged.
De tudod...
Amiről beszéltünk is,
huzamosabb időre maradnék.
Mikor a minap beszéltem velük telefonon,
talán hallottak valamit a hangomban, és most találkozni
akarnak mindkettőtökkel.
Bocsánat, tudom, előbb kellett volna szólnom,
elbaltáztam, az én hibám...
Jól van, semmi gond. Minden rendben lesz.
-Nincs para. -Tehát...
Kivel találkozunk? Anyával és apával?
Ja, papival.
De ti hívjátok csak Gene lelkésznek, vagy csak simán Gene-nek.
Mamit meg maminak hívom, de őt meg hívhatjátok Blossie-nak.
Jön még a húgom, Becky, és az öcsém, Cliff is.
Jól van, oké, nyugalom.
És ha nem gond, papi használná
az emésztőgödröt a lakóautójával.
Szuper.
Azt le akarom szögezni,
hogy az a tény, miszerint tombolán nyerte ezeket az alkalmakat,
kissé problémás.
Tessék? Nem igazán értem. Bocsánat.
Hadd fogalmazzak másképp.
Úgy gondolom mindnyájunkban van valami,
amit a könyvemben szikrának nevezek.
Ez a szikra pedig olyan, mint egy robbanás.
A robbanás pedig értünk kiált,
így kezdve: "Segítségre van szükségem!
"Változásra van szükség! Változásra van szükség!
"Változásra van szükség!"
Mígnem ordít.
Magának gyakorta
a kezébe adták a szikráját egy iskolai rendezvényen.
Tehát nem maga döntött.
Ez nem az én hibám, de az nem "gyakorta"...
Azt mondta, "gyakorta"?
Az gyakorlatilag.
Ez nem igaz.
-Azt mondta... -Parancsolgatós?
Egyesek szerint igen.
Nem vagyok parancsolgatós.
Csak őszinte vagyok, bár kissé talán parancsolgatós voltam.
De amúgy nem vagyok az. De régen az voltam.
Megvolt
a tökéletes ház, a tökéletes férj,
a kis bentók, tudja, ebédre.
Szerettem kategorizálni.
De már nem mert már nagyon...
Már élem az életemet.
Ami zűrös. Minden szanaszét van.
Számomra úgy hangzik,
mint egy zsúfolt élet.
Túl sok mindent zsúfol az életébe, Sadie.
Sarah, de semmi gond.
Amit mondani akartam,
visszakanyarodva, hogy én ezt nyertem.
Maga adományozta nekik.
Ellenségeskedik.
Úgy érzem, falat kezd építeni kettőnk közt
téglából, betonból, meg mindenféléből,
hogy ne lássunk át egymáson.
A beszélgetéseink végére
le fogjuk dönteni azt a falat,
meg fogjuk érteni egymást, és akkor jobban fogja érezni magát.
Istennőm!
-Nézd! -Még nem láttad ezeket?
Nem. Elküldtem az összes régi
képemet egy művésznek,
aki ezeket küldte vissza.
Istenem!
Átalakították az egész képet.
Jesszusom! Ő a pici Davina?
-Nézd azt az arcot! -Annyira cuki!
-Most nézd meg! -Szép.
A kis csíkos ingemet kötényruhává alakították.
-Nézd a hajad! -Odanézz!
Hadd nézzem a fogad!
Nem ugyanolyan, Maura! Maradjál már!
-És ezek? -Szintén képek.
Ez te vagy?
Én bizony.
Boldogabb vagyok most, mint akkor.
Belevágok.
-Elvihetek egyet? -Persze.
Hahó! Szia!
Bocs, ha fura vagyok,
de szerintem ezt fel kellene húznod.
Mi az?
Csakhogy
meglegyen a szituációhoz megfelelő látszat.
-Látszat? -Ja.
Igen, mert... Viszont ez a cucc nem hozzád méltó.
Családi örökség, pár éves zsidó cucc, apai ágról.
-Rossz ujj. -Bocsánat.
Így akarod megkérni a kezemet?
Nem! Dehogy!
-Tutira nem. -Oké.
Ez semmi. Csak egy izé,
ami az ujjadra megy, míg itt vannak az ősök.
-Nem húzom fel azt az ujjamra. -Nem?
Figyu! Csak hogy tudd, már beszéltem a gyűrűs fickóval,
a tervezés kellős közepén vagyunk, sínen van a téma.
És nézd!
Ez csak egy átmeneti dolog,
mert ők konzervatívak.
Miért érdekel téged, hogy mit gondolnak rólunk?
Jó emberek vagyunk.
Olyan érzéssel akarunk sétálgatni, mint a hazugok?
Mi jó emberek vagyunk!
Semmi rosszat nem tettünk.
Colton szerencsés, hogy itt lakhat velünk.
Mármint mi vagyunk a szerencsések, hogy ő itt van.
-Arra kérsz, vegyem azt fel... -Megjöttek!
-Légyszi! -Jó ég!
Még, még, állj!
Colty!
Jesszus!
Hát itt vagy!
Itt az én picim!
Édesem! Tiszta csont és bőr vagy!
Más az étrendem. Nem iszom már cukros teát.
Mivel etetnek téged?
Szevasz, fiatalember!
-Jó látni! -Téged is!
Elvihetem őket a medencéhez?
Persze! Csak ne rohanjatok! Viselkedjetek!
Gyertek!
-Üdv! -Üdv!
Josh Pfefferman vagyok. Ő a menyasszonyom.
Örvendek!
Oly régóta várom ezt a pillanatot!
Colton megszállottként keresett
téged és az anyját.
Vigyázz a lépcsőkkel!
Óvatosan.
Látom.
Látom, mind felnőttek.
A fejemben még mindig apró fiúcskaként szerepelsz.
-Láttatok rólam képeket? -Láttunk, igen.
Ma este teliholdas rituálé.
A házigazdák maga Leslie Mackinaw
és az ő úgynevezett "földpartnere", Zelda,
aki egyben az Echo Park Fehér Boszorkánya.
-Figyelsz? -Ja.
Akkor jó, mert nagyon mélyre ástam ezen a Facebook-oldalon.
Elképesztő.
Naná, hogy figyelek.
Oké, szeretlek, tedd azt el!
Megsérted azt a szabályt,
hogy ezt csak sötétben vesszük elő.
Fogselymezéshez nem szabad felvenni?
Kérlek! Komolyan!
Miért dugtad el előlem?
Mert ez sötétbe való.
Sose látott még napfényt.
-Nagyon kényelmetlen. -Sose veszem le.
-Nem gond, ha... -Rajtam lesz a telihold-rituálé alatt.
"Mindenki hozza magával saját rituális holmiját. Kést, pálcát, kelyhet."
Ez nem rituális eszköz.
Ne már! Ne nyomd már ide!
Én szívesen mennék.
De mi van, ha valami hülyeséget csinálok vagy mondok,
aztán nem vesz be a programjába?
Szerinted emlékszik rád?
Meglehet.
Jó, elmegyünk, fű alatt leszünk,
nem szem előtt, inkognitóban.
A nőcik mögött.
Ha elmegyünk, szerintem oda kéne köszönnöm.
Csak egy egyszerű "hali"-t.
Mindent ebben fogok mostantól csinálni.
Ja, én is.
Ebben fogom megfejteni a New York Times keresztrejtvényét.
Én meg felcsatolt farokban fogok teát főzni és angol reggelizni.
Ebben fogok kavicsot dobálni egy tóba.
Kacsázni felcsatolt farokban?
Ja! Ebben akarok érzelmessé válni, miközben az esőt bámulom.
Jól szórakoznak.
Hallom, vannak itt prérifarkasok.
Szabad itt vadászni?
Biztos vagyok benne, hogy nehéz lőfegyverhez jutni LA-ben.
Nos, ez nem igaz.
Igazából fogalmam sincs.
Gene ilyen,
bárhová megyünk, a vadászaton jár az esze.
Király! Vadász vagy?
-Attól tartok. -Remek!
-Limonádét? -Hali!
-Hahó! -Szia!
Sziasztok!
Kinek a lakóautója áll odakint?
-Helló! -Szia!
Ők Colton családja.
Üdv!
Gene lelkész vagyok. Maga biztosan Colton nagyija.
Pontosan.
-Örvendek. -Szintúgy, uram.
Üdv! Én Blossie vagyok, Colton anyukája.
Örvendek a találkozásnak!
Kaptak mindent?
Igen, minden remek.
Érezzék otthon magukat!
Épp nasizunk.
Nem tudod, Tammy hova rakta a családi emlékeket?
A fotóalbumot keresem.
Mindent elrámolt, szóval sok szerencsét.
-Jól van. -Meddig leszel?
-Ameddig szükséges. -Oké.
Mindenki megvan?
Minden oké.
-Kajás vagy? -Igen.
Jól van akkor.
Szia!
Hali! Hogy vagy?
Jól, köszönöm.
-Menő robogó. -Köszi.
-Köszönöm szépen.
Bocs, hogy itt találkozunk, de vészhelyzet van.
Azt látom.
Hagytam lejárni a receptet. Nagyon hálás vagyok.
-Üzleti tárgyaláson vagyunk? -Bocsi.
Minden drogügyletet kézfogással kezdesz?
Tessék. Ez két dzsó. Okés?
Hadd írjak neked másik receptet, mert ez így
totál illegális. Csak azért teszem ezt, mert Josh
-dögös nővére vagy. -Ez a...
Elfelejtettem megkérdezni, hogy kaphatnék-e...
Most pont úgy viselkedsz, mint egy narkós.
-Ez indica? Ez volt az? -Igen.
-Köszönöm! -Hogyne!
-Istenem de jó illata van! -Ja.
-Nagyra értékelem! -Megteszi majd.
Menj haza, dobj fel valami zenét, mondjuk Sade-t!
Lazulj el!
-Mivel tartozom? -Semmivel.
-Komolyan? -Igen.
Josh megtesz nekem mindent, így én is a nővérnek.
-Köszönöm! -Semmiség.
-Értékelem. -Tartozhatsz eggyel!
Jó.
Bocsi!
Nem megyünk el meginni valamit?
Nem, de köszönöm.
Azért, mert meleg vagy?
Tessék?
Josh mondott valamit, hogy most meleg vagy.
Ezért nem akarsz?
Barátként is mehetünk.
Mesélhetsz a melegségről.
Honnan tudja egyáltalán valaki, hogy meleg-e?
Onnan, hogy éjjel az ágyban miben képzeli el az ember az arcát.
Egy punciban
vagy egy dákóban?
Mert én mindenképpen egy sunciban.
Hívj, ha segítség kell kideríteni!
-Oké! Kösz még egyszer! -Ja!
Emlékezz! Sade!
Vagy egy kis reggae!
Meglesz!
Igazából közepes méretűnek mondanám a gyülekezetünket.
Igen.
Hol eltűnnek, hol megjelennek, ahogy mindenhol másutt.
De sok támogatást kapunk a heti közvetítéseken keresztül.
-Van műsoruk? -Egy TV műsor.
Igen, valóban van.
Néha még fel is ismernek.
Ez igaz! Híres!
Az emberek odajönnek a Sizzlerben.
Raquel rabbi.
Igen, de nincs TV műsorom.
Szeretjük a zsidó embereket.
Rendkívül tiszteljük őket.
Jól van.
-Jézus zsidó volt. -Az volt.
Mi zsidók vagyunk.
Mindnyájan zsidók vagytok?
Igen. Colton is zsidó.
Legalábbis néhány református szerint az lenne.
Dehogy az! Nem vagy az, édesem.
Nem vagy az.
Meg sem mutattam még a szobámat!
-Persze, a szobád! -Tényleg.
-Igen. -Igen! Járjuk körbe a házat!
Menjetek csak, ránézek a gyerekekre!
Okés!
Itt kell felmenni?
Igazából ott leszek lent, amint megérkezik a baba.
Meg akarod nézni?
A baba? Milyen baba?
Josh-ék babát várnak.
Nagyon korai még.
Az óriási felelősség!
Lesz időd főiskolára jelentkezni?
Engem már maga a felvételi kikészített.
Padlóra vágott.
Rita is részese lesz.
Hallod ezt, Gene?
Beszéltél erről Ritával?
Nincs problémád Ritával, ugye?
Nem, csak ő egy komplikált személy.
Nincs vele bajunk. Őt is bevonjuk majd.
Mind bonyolultak vagyunk.
Látni szeretném azt a lenti szobát.
Az a pince. Kezdhetünk ott is.
De Colton szobája idefent van.
Gratulálok!
Hogy babát vártok.
Igen, babát várunk.
Remélem, nem követitek el ugyanazt a hibát, mint legutóbb.
Miről beszélsz?
Coltonról és Ritáról.
Meg az új babáról. Egyet elhagytál.
Cserbenhagytad.
Nem hagytam cserben Coltont.
Pár hónappal ezelőttig nem is tudtam Coltonról.
Ne hazudj nekem! Ezt nem tudom elhinni.
Úgy, ahogy mondom, fogalmam nem volt az egészről.
Rita eltűnt a babával együtt.
Senkinek nem mondta el.
Ezt rettentő nehezen tudom elhinni.
Mi bajod, ember? Miért nem szállsz le rólam?
Most mondom, fogalmam nem volt róla.
Senki sem tudta.
Bocsánat!
Mi tudtuk.
És nagyon tisztán akarok fogalmazni.
Senki sem hagyott cserben senkit.
Viszont adományoztunk egy jelentősebb összeget a templomuknak, amiből az
a szegény lány fizetni tudta a kezeléseit.
Ezek tudták, bazmeg!
Tudod, mennyivel másabb lenne az életem?
Teljesen más lenne!
-Ha? -Ha nem hazudtak volna!
Nem, drágám, akkor lett volna minden más az életedben,
ha Rita nem molesztált volna téged.
Jó!
Elegem van, hogy mindenki ezt hajtogatja!
-Azért, mert... -Szerettem őt, Raquel.
Érted?
-Sziasztok! -Adj már öt percet!
Vele ne kiabálj!
Szeva! Gyere be!
-Ne haragudj, Colton... -Gyere csak!
Bocsánat.
Pakolnak befelé a lakóautóba, azt mondták,
tudnak szorítani helyet nekem is, ha akarjátok.
-Ez már őrület, baszki! -Az.
Te...
Velük akarsz menni?
Akarod, hogy menjek?
Én azt akarom tenni, ami helyes. Ami neked a legjobb.
Felnőtt ember vagy.
Mit szeretnél?
Úgy gondolom, jól megvagytok Raquellel
és a babával.
És sajnálom, Raquel.
Én nem tudom, pajtás. Egyszerűen nem.
Én csak...
Inkább hagylak titeket élni.
Nagyon sajnálom.
Oké.
Most mégis mihez kezdjek?
Ez...
Borzalmas érzés.
Teljesen ki vagyok akadva.
És azt tudom,
hogy ezek az érzések nem jók egy babának.
Ezt azokra, kik már jártak itt, bárkik is legyenek azok.
Egészségünkre!
-Ő az. -Melyik?
Amelyiket körülrajongják.
Amelyikre gondolsz.
Ki az a lány? A barátnője? A lánya?
Nem tudom.
-Nagyon fiatal. 16 lehet. -Hali!
Te randiztál Sailorrel?
Igen. Miért?
-Az exe vagyok. -Remek.
Hát persze! Már felismerlek.
Mindenki baszott már mindenkivel
vagy gondolt rá,
vagy hamarosan fog.
Találkoztunk a UCLA-n. Te vagy Mort Pfefferman kölyke.
Maura, de igen.
Nálam fogsz tanulni? A nagy leszbinél?
Remélhetőleg igen.
Ali vagyok.
-Ő a barátnőm, Syd. -Hali!
Ő Bella.
Mit tanítasz, Leslie?
Nem igazán tanítok.
Szeretek felkészült embereknek olyan dolgokról beszélni,
amik érdekelnek.
Szívem?
-Dolly? -Szia!
Jól van! Kezdtem aggódni.
Mi a baj?
Joshua mindenről tud.
Tud Ritáról, tud a pénzről.
-Istenem! -Igen.
-Mit mondtál? -Mindent.
Kikívánkozott.
Jól vagy?
Szörnyen érzem magam.
Nincs miért szörnyen érezned magad!
Ugyan!
Csak a mi kis Joshie fiunkat védtük!
Nézd csak meg most!
Egy rabbival van együtt, az isten szerelmére!
Csinálok neked kávét.
Meg hozok egy kis snapszot is.
-Szívem! -Igen?
Elmegyek.
Micsoda?
Hisz most érkeztél! Hogy érted?
Nem mehetsz, beszélnünk kell!
Ez nem működik. És ezt te is tudod.
Elrontottuk.
Hogy merészeled ezt csinálni velem már másodszorra életemben?
El kell viselnem, hogy eldöntöd, nem vagyok elég jó.
Nem arról van szó, hogy te nem vagy elég jó.
Nincs hova menned.
Azt majd megoldom.
Megyek pakolni.
A vadász holdja az utolsó hold
az év fényében, mielőtt átkelnénk.
Tiszteljük mindazt, mit vadásztunk.
Mindazt, mit megöltünk, ám nekünk életet adott.
Milyen erőszakos!
De a miénk.
Erő és hatalom mindnyájunknak!
-Jó utat! -Finom illatú a hajad!
Köszönöm. A sampon miatt.
Sok szerencsét a csöppséggel.
Megannyi fényt fog hozni az életetekbe.
De még mennyit!
Alázzátok meg magatokat az Úr előtt,
Köszönök mindent! Örülök, hogy megismertelek.
És felmagasztal titeket
A magasba
És felmagasztal titeket
Alázzátok meg magatokat az Úr előtt,
Még egyszer utoljára.
Biztosra akarok menni, hogy ezt akarod.
És felmagasztal titeket A magasba
Ha azt akarod, hogy maradjak, akkor csak mondd!
Alázzátok meg magatokat az Úr előtt,
És felmagasztal titeket
A magasba
És felmagasztal titeket
Alázzátok meg magatokat az Úr előtt,
És felmagasztal titeket
A magasba
És felmagasztal titeket
Alázzátok meg magatokat az Úr előtt,
És felmagasztal titeket
A magasba
És felmagasztal titeket
Hahó! Kinyitná valaki, kérem, a kaput?
Hahó!
Tudna segíteni valaki, kérem? Ki tudnák nyitni a főkaput?
Kérem, segítsenek!
És felmagasztal titeket
A magasba
És felmagasztal titeket
Kinyitná végre valaki azt a kurva kaput?
-Elnézést, Mrs. P! -Nyissa ki!
Kreatívfelelős Csonka Ágnes !