Dobré ráno.
Zdálo se ti něco?
Já si svoje sny nikdy nepamatuju.
Máš dneska něco v plánu?
Nemysli si, že jsem si nevšimla.
Přicházíš, odcházíš a pořád někde kočuješ.
Celou noc jsi pryč.
Přespala jsem u kamarádky.
Můžu si chodit, kam chci.
Nepotřebuju, aby ses mě držela za sukně.
Jenom bych si chtěla společně občas někam vyrazit.
Jsi se mnou šťastná?
To jsem.
1. LEDNA 1994
ZÁKLADNÍ ŠKOLA
Říkal jsem, že všichni kromě nás budou mít ulítlý účes.
Ne. Bál ses, že ho nebude mít nikdo.
Musela jsem ti umýt vlasy, učesat tě
a pak zase umýt.
Protože máš jen jednu blbou sponku
a stříbrnej sprej, kterej pálí do očí.
Mám losí uši a korunku,
jestli chcete.
To je jen blbá maska.
-Není Den blbejch masek. -Fajn.
-Jsi hrozná. -Děkuju. Ahoj.
Musím tam být v pět se všemi věcmi.
-Tak přijď tak v šest. -Poppy!
-Jo? -Ahoj. Dobré ráno.
Problém s Dnem bláznivých účesů je v tom,
že děti jsou přirozeně nervózní ze svého vzhledu
kterýkoli den.
Tímhle se naruší zaběhnutý režim,
který někteří z nás dokážou stěží udržovat.
Musíte je obléct, vykopat z domu,
připravit jim svačinu a oběd,
namazat je krémem, naložit do auta a dovézt sem.
A pak to celé zkomplikujete
tím bláznivým dnem divných účesů.
-To je... -Jsi v pořádku?
Ne.
Nejsem. Jsem teď svobodná matka.
-A já... Ne. -Dobrá.
Nevím, jak to všechno zvládat.
Vím, jak je to těžké.
Týden na podporu školy je úžasné, ale náročné období.
Pyžamový den, Den oblíbených super hrdinů, slavnost...
Do prčic, ta slavnost.
-Gala? -Gala.
Co je, kámo?
-Ahoj. -Promiň.
-To nic. -Nenech se rušit.
-Hned přijdu. -Dobře.
Právě jsem načapal Coltona.
Modlil se
na kolenou a se sepjatýma rukama.
Vypadal jako modlitební soška.
Tak se to dělá.
Bylo mi to trochu trapný.
Já se taky modlím.
Jasně. Samozřejmě.
Ty jsi rabínka a... Fakt to děláš takhle?
Ve svém starém domě jsem měla polštářek
a měla jsem...
takové zvláštní místo.
Modlila jsem se
vždycky ráno a večer.
Máš tady takové místo?
Ne.
-Ne. Flákala jsem to. -Flákala.
Musím ti udělat místečko
s polštářkem a tak.
Jo, protože nejsem typ holky, co klečí před tebou.
Hej. Tak co?
Mluvili jsme o tom, jak je super,
že dodržuješ duchovní rituály.
-Taky to dělám. -To je super.
Vy oba se modlíte a já jsem tu za pohana.
-To nejsi. Přestaň s tím. -To neříkej.
Jsi duchovní člověk. Jenom nemáš...
-Praxi. Jo. -Praxi.
Je to osobní záležitost.
Za co se tak modlíš?
Modlím se za vás, za to miminko.
Za moji rodinu v Overland Park.
Poslední dobou hodně za Ritu.
Co jsem se k vám nastěhoval,
něco jí pořád vadí.
-Tak jo. Vyrazíme. -Jo.
Jdeme na to.
Lidé v mojí skupině v centru LGBT říkali,
že je zapotřebí dopis, když chci fyzicky...
To už teď neplatí.
To jsem nevěděla.
Tak to je pokrok.
Začneme nízkou dávkou blokátoru testosteronu.
Nedostanu Lupron?
Ne, protože základní pojištění by vám ho nehradilo.
Mám soukromou pojišťovnu.
Ukázala jsem to vaší recepční.
Dobrá.
Jste sexuálně aktivní?
Ano, tak nějak, ale ráda bych...
-Chtěla bych toho dělat víc. -Dobře.
Jedná se o horní nebo dolní sexuální aktivity?
Teď tomu nerozumím. Jakou má sexuální poloha
spojitost s mým zdravím?
Hormonální léčba může bránit udržení erekce.
To jsem nevěděla.
Chcete si nechat udělat prsa?
Dvě, prosím.
Chcete podstoupit chirurgickou změnu pohlaví?
Nad tím se budu muset zamyslet.
Paní Pfeffermanová,
buďte tak hodná a zkuste víc poznat své tělo.
Máš roztomilý nosánek.
Řekněme, že bychom spolu ve stáří bydlely tady.
Není to tak depresivní, jak to vypadá. Nad sebou nebo vedle sebe?
-Nad sebou. -Cože?
-Já si zabírám spodek. -Fajn.
Ahoj.
Ahoj, Rose.
Ahoj. Já jsem Ali.
Tvoje vnučka Ali.
Hodně dlouho jsme se neviděly.
Rose, pamatuješ si mě?
Geršone?
Ty jsi přišel.
Přemýšlel jsem o tom, co jsi ráno říkal
o Ritě a tak.
Napadlo mě, že bychom ji měli pozvat na večeři.
Může se stát součástí naší větší rodiny, ne?
Jo.
-Bylo by to fajn? -Jo.
Říká se, že první krok je požádat o pomoc.
Pomoc!
Nikdy jsem nezašla za rabínem.
Nejsem zvyklá to dělat,
protože jsou to většinou vousáči, kteří mě děsí.
Ale ty jsi v pohodě.
Pohodářská rabínka.
Ve škole je toho teď tolik.
Když tam přijdu,
nejradši bych se schovala v koutě.
Mám rozpadlou rodinu,
tak nevědí, co se mnou.
Nevšímej si ostatních matek.
Všichni se cítí být mimo.
Nejsi v tom sama.
Ty jsi šťastná. Jak to děláš?
Nejsem pořád šťastná.
Působíš docela šťastně.
Když tě vidím, jsi vždycky...
Jsem stejně zmatená a komplikovaná jako všichni ostatní.
-Vážně? -Ano.
Ty jsi tak... Všechno děláš
tak v klidu.
Můžu si s tebou chvíli promluvit jako kamarádka?
Bože můj, no jasně.
Prosím.
Rita...
-Ne. To je... -Promiň.
Mám ve svém životě Ritu.
No jasně.
A začíná být jasné,
že pokud chceme Coltona, což on chce, což my chceme,
pak dostaneme i Ritu.
Jak to myslíš?
Říkal, že to datum už je naše.
Ježíši. No jo, dobře.
Zavolám ti v pondělí.
Debilní soudcové! Pořád vás jen soudí!
-Pardon. -To nic.
Budete si ještě něco přát?
Ještě si nepřeji platit. Dám si další Sancerre.
A jednu sklenku pro tu právničku. Je to tak?
Myslím, že...
-Potřebujete se trochu uvolnit. -Ano.
To potřebuju. Děkuju.
Nemáte zač.
Jaké právo děláte?
Soudní.
Vy jste advokát?
Ne, ale dodržuji zákony do puntíku.
Hezky se smějete.
-Prosím. -Na zdraví.
-Na lepší den. Já jsem Maura. -Děkuju.
-Ahoj. Já jsem Cynthia. -Ahoj.
Nemáte menu s tapas?
Dáme si dohromady nějaké tapas.
Ne, to je dobré. Nechci jíst.
Čekám na stůl, protože potřebuju víc místa.
Ale děkuju.
Mám laptop a spoustu dalších věcí.
Podíval byste se, jestli nemáte volný stůl?
-Děkuju. -Účet, prosím.
Účet.
Už půjdu.
Vy tu můžete zůstat.
To je v pořádku. Stejně potřebuju stůl.
Já...
Já půjdu. Vy zůstaňte.
Užijte si hezký večer. Zasloužíte si to.
A...
Promiňte. Nechtěla jsem být hrubá.
Potřebuju stůl, abych měla víc místa a mohla pracovat. Nic víc.
Chápu.
-Hezký večer. -Díky, Orene.
Dobrý den. Sarah Pfeffermanová. Píše se to P-F.
Nevidím vás tu.
Sarah Novaková?
Mám tu Lena Novaka s doprovodem.
-To jsem já. -Ale ti už jsou tady.
A do hajzlu.
Poppy.
-Ahoj, mamko. -Ahoj.
-Prodávají se za 25 dolarů. -Fajn.
Útržky dávej do kyblíku.
-Navleč si to na sebe. -Jak sváteční.
-Zkus prodat aspoň půlku. -Jasný.
-Je to pro děti. -Chápu.
Děti. Lístky. 25 dolarů za kus.
Hej. Nechcete lístky do tomboly?
Donutili tě k tomu.
Ahoj, Sarah.
Ahoj. Jak se máš?
-Ahoj, Melanie. Mám se dobře. A ty? -Dobře.
Mám se dobře.
Ráda tě vidím.
Prodávám lístky do tomboly. Nekoupíte si nějaké?
Nevšimla sis u nás doma skvrny na koberci?
Ne. To bude asi od dětských temperových barev. Půjde to dolů.
Melanie chybí paleta s očními stíny.
-Cože? -Paleta s očními stíny.
Paleta s očními stíny. To je divný.
To jsem ještě neslyšela.
Co to je?
Je to pouzdro s barvami.
Aha, proto máš tak hezké oči.
Máš tam všechny ty barvy.
Stojí 485 dolarů.
-To je hodně peněz. -O nic nejde.
-Snad ho najdeš. Zatím. -Dobře. Díky.
Promiňte. Můžu si vzít pití? Děkuju.
Už je tady!
-Pojď dál. -Ahoj. Tady je tvůj chlapeček.
Tohle je moc fajn.
-Ráda vás všechny vidím. -Fajn.
-Přinesla bych lahev... -To nevadí.
...ale nestíhala jsem to.
-Můžeme si dát chuťovky. -Nebo jsem mohla přinést...
-To je dobrý. -Sýr.
Nepůjdeme se posadit?
Jo, dobrý nápad. Bezva.
Běž.
Viděla jsem spory u podlahové lišty.
-Spory? -Ano.
Vypadají jako chlupatá zvířátka, ale docela hezká.
-To není černá plíseň. -Já nevím.
Tohle jsem ještě neviděla.
Všichni myslí, že je to černá plíseň, ale určitě není. Věř mi.
-Jak to víš? -Fakt.
-Je to vedle dřezu nebo lednice? -Vedle lednice.
Tak to nebude plíseň.
Bylo by skvělé, kdyby ses stavil a podíval se na to.
To je spíš práce pro profesionála.
Zavolám někoho, aby tam přišel.
Vygoogluju si někoho a zařídím to.
Nechci doma cizí lidi. Musela bych uklidit.
Mohl bych pomoct a podívat se na to.
Řekneš mi, co hledat.
Ty o černé plísni nic nevíš.
Rád bych se to naučil.
Co to děláš?
To jsou Sly and the Family Stone.
-No tak. Zpívejte. -Jasně.
Ráno to hráli v rádiu.
Přišlo mi to příhodné.
Fajn, tak to by stačilo.
To stačí.
Tak jo, ty kazisvěte.
Dáme si zákusek.
Kdo si dá zákusek?
Raquel udělala úžasný broskvový koláč se šlehačkou.
Nech to tam. Vezmu si to domů. Zabal mi to.
-Jo, to je skvělý. -Fajn.
-Miluju šlehačku. -Jo, já taky.
Ta ženská je naprosto šílená.
Nechci ji tady.
Přísahám Bohu, že už ji nepozveme. Je to jen kvůli Coltonovi.
Jen kvůli Coltonovi?
Geršon byl myslím její bratr.
Ale všechno je to zamlžené. Nechtějí mi nic říct.
Odkud jsou? Z Polska nebo Litvy?
My jsme z Lotyšska.
Moje rodina pochází z Německa, z Berlína. Odešli ve 30. letech.
To je Výmarská republika! Kabaret!
Myslím, že to byli polští rolníci, než přišli do Berlína.
Musím pro tu esej získat víc informací o rodině.
Přijímá jen tři studenty ročně.
Leslie z toho musí být hotová!
BERLÍN 1933
Jedna.
Vítejte v Institutu pro sexuální výzkum.
Věříme, že široké spektrum sexuality,
včetně homosexuality, je normální věc.
Crossdresseři, transvestiti, hermafroditi...
Všichni jsou tu vítáni.
Svobodomyslní lidé jako vy
chápou potřebu bezpečného útočiště
pro ty, kdo se necítí být mužem ani ženou.
Vy jim rozumíte.
A toto je náš neohrožený vůdce.
Doktor Magnus Hirschfeld.
Je to takový Isaac Newton v oblasti sexu.
Nemocniční křídlo je dole,
ale nyní mě následujte do knihovny.
Když je teď mrtvá,
mám pocit, že všechny ty zrzavý holky
pobíhají po městě na její počest,
ale podle mě se z toho snaží jen něco vytřískat.
Viděla jsi je? Dělají přesně to, co ona.
-Nemění se. -Geršone?
Posaď se. Čokoládu?
Vypadáš pohuble.
-Potřebujeme peníze. -Proč?
Táta odešel.
-Jak to myslíš? Je pryč? -Odešel.
A máma chce jet tátu hledat do Ameriky.
Potřebujeme peníze na palubní lístky a podplacení víz.
Panebože. Tohle je zajímavý.
Věděla jsi, že existuje něco
jako „zděděné trauma“ v naší DNA?
Ne, nevěděla.
Dělali studii s králíky.
Dostávali elektrické šoky, když čichali ke květům třešní.
Jejich mláďata a mláďata jejich mláďat
se všechna bála třešňových květů.
To nebylo vůči těm králíčkům moc hezké.
Ta mláďata se v kleci dívala,
jak jejich rodiče dostávají šoky?
Ne, ještě se nenarodili. Ani nebyli počatí.
Ještě nebyli ani jiskřička v babiččině očích.
-Zdědili to ve své DNA. -Dobře.
Je to úžasná věc. Říká se tomu epigenetika.
Řekni to ještě jednou.
Ale pomaleji.
Epigenetika.
To se mi líbí.
-Epigenetika. -Jo.
Epigenetika.
Jako ta vytrčená prdelka.
Díky, že se tím učivem prokousáváš se mnou a chodíš do knihovny.
Není zač.
Oblékla by sis ty maminovský džíny?
Kdo je u tebe mamina?
Zbývají dvě minuty na nákup lístků do tomboly.
Už jen dvě minuty.
Promiň. Prodala jsem jich jen šest.
Musíš prodat ještě 19 lístků.
Já se snažila, víš?
Všichni už si je koupili nebo nevím.
Chceme pro děti organické obědy
-a taky je tu ta žaloba. -Dobře.
Chápu. Koupím je sama.
Koupím jich 19 na svoji kreditku.
Vem si to.
Nech mě to vyplnit.
Vezmu si je a vyplním.
Děkuju.
-Vem si balónek. -Strhnu to...
-Trochu mě ignoruješ. -Já...
To není nutný.
Můžeš se se mnou normálně bavit. Bude to tak lepší.
Co je to? Máš kérku na krku?
„Jsem svá.“ Je to takový dvojsmysl.
-Ty jsi zase opilá? -Musím ti něco říct.
-Proč piješ? -Musím ti něco říct.
Musím tě vzít támhle.
Vem si můj balónek.
Musíš jít se mnou.
Pojď.
No tak pojď.
Zapsala jsem se tam právě včas.
Jsem oficiální kandidátka na předsedkyni výboru společenství vlastníků.
Rosalie Rollmanová se může jít bodnout.
Koukni na mě. Jsem skutečná politička.
Tobě to nechutnalo.
Ne.
Ty krůtí masové kuličky byly vysušené.
Měla jsem tam přidat vajíčko.
Já to věděla.
Já si to říkala.
Ale nechtělo se mi utrácet...
Děje se něco?
Dáš si tu kávu?
-Cože? -Mám ti ji ohřát?
Na.
-Pustíme si televizi. -Dobře.
Na co se chceš dívat?
-Já nevím. Něco vyber. -Dobře.
-Chceš zprávy nebo nějaký film? -Já nic...
Něco vyber.
Dobře.
Tak se podíváme. To je...
StarDance.
Tak jo.
Já nevím. Co myslíš?
Co Skandál?
Na co chceš koukat?
Já nevím. Netuším.
Nevím, na co mám náladu.
Nedokážu se rozhodnout.
Tohle se mi líbí. To je dobré. Líbí se ti to?
Přestaň se starat, co je pro mě dobré.
Mně je fajn. Co chceš ty?
Prostě si něco vyber. Rozhodni se.
Udělej si radost.
Tak co jsi mi chtěla říct?
Co...
Tohle mi nepřijde v pořádku.
Přestaň, Tammy. Já nemůžu!
-Přestaň. -Jak to myslíš?
Přestaň. Já to nemůžu udělat.
A vítězem se stává
Sarah Pfeffermanová.
Počkat. Co to bylo? Slyšelas to?
Vyhlašují tvoje jméno.
Sarah?
Tady ji máme.
Vyhrála jsi v tombole!
Pojďte.
Gratuluji.
Je to televize.
Nemusíte si ji odvézt domů.
-Doručíme vám ji. -Mám hodně malý byt.
-Můžete jít zase dolů. -Nechci...
To nevadí.
Dobrá.
Zatleskejte jí.
Vítězem šesti sezení
s životní koučkou Laurou Miltonovou Kaufbergerovou je
Sarah P.
Sarah, zase jsi vyhrála.
To je zfalšovaný!
-Pojďte nahoru. -Je to zfalšovaný.
-Já nechci... -Nemůže vyhrát dvakrát po sobě.
Nemůžete losovat znovu?
Už jsem vyhrála.
Jestli chcete losovat znovu...
Nesháním životního kouče.
Je vážně skvělá.
-To je mi fuk. -Měla byste si to vzít.
-Musíte si to vzít. -Nepotřebuju kouče.
Nepůjdu na debilní sezení s životním koučem!
Tak už si to kurva vezmi.
Jo, bezva. Vezmu si to. Děkuju.
Děkuju.
Kreativní dohled i to. Děkuju.