בוקר טוב.
בוקר טוב, מותק.
יש קפה? -כן, הרבה.
את הולכת בכיוון הלא נכון. הוא שם, נסיכה.
תודה.
תודה על שנתת לי לישון כאן.
כן. את נראית נהדר בקימונו שלי.
איך ישנת?
לא מצוין, אני מוכרחה לומר.
יש מין חום רטוב בעליית הגג
ולא הצלחתי למצוא את המזגן.
אין מזגן.
אבל את יכולה לדבר על זה עם סאל כשהוא ייצא.
הוא יוצא? השחרור שלו קרוב?
על תנאי.
זה נהדר. -כן. בעוד שבועיים.
תתפללי למענו.
יש לו תכנית? -לסאל תמיד יש תכנית.
הוא יושב על עבירות צווארון לבן.
אותן שטויות שמרתה סטיוארט ישבה בכלא בגללן.
אני מתה על מרתה סטיוארט.
את נראית מדהים.
בוקר טוב, כלבות. -בוקר.
איך את קמה... איך זה יכול להיות?
בפעם האחרונה שראיתי אותך, היית על רחבת הריקודים עם הנחת ההוא,
ואז פוף, נעלמת.
הוא נשא אותך מהמועדון כאילו שהיית חייל פצוע.
הכוס שלי הוא חייל פצוע.
יש לה כוס כוס, אמתי?
סליחה.
אני כאן, אחותי. את יכולה לשאול אותי.
תשאלי אותה. תגידי מה שאמרת לי. -לעזאזל.
אני יכולה...
מה, אחותי? תגידי את זה.
יש לך כוס?
כלומר, יש לך... -כוס כוס.
כן.
15 אלף, מאמא.
ולכן אני לא מבינה
למה היא עדיין יוצאת עם רודפי טרנסיות.
אני מעדיפה "אוהבי טרנסיות".
מעצבן.
אני אוהבת שמזיינים אותי.
כן. -טוב, לחיי הזיון.
לחיי הזיון. -כן, מלכה.
כן, מלכה.
כ-ן.
כ-ן, מלכה.
זה לא בדיוק... -כ-ן, מלכה.
בסדר, אפשר להפסיק לעשות את זה עכשיו?
זה יבוא לה.
טרנס-פרנט
- 1 בינואר, 1994 -
אלוהים...
היי, מותק.
זאת לא החברה שלך טנסי?
למה לא תתקדמי ותרוצי איתה?
אימא, תלווי אותי פנימה.
לא, אני מאחרת מאוד. -בבקשה.
יש לי כל כך הרבה דברים לעשות. אני מצטערת, חמודה.
אל תשכחי שזה סוף השבוע של אבא, טוב?
אתגעגע אלייך בטירוף.
אני אוהבת אותך. -גם אני אוהבת אותך.
כן, רק תעברי על כל המסמכים ותחתמי שם. כן.
היי, בארב.
היי, שרה. -מה נשמע?
בסדר. -כן?
כן.
מה כל זה?
ועדת פסולת ותכלס.
איסוף אשפה, הכנת כרזות, מיון אשפה אלקטרונית.
כל מה שנופל בין הכיסאות.
מושלם להורים שרוצים להיראות אכפתיים.
זה מושלם בשבילי.
לא, את לא...
לא, את לא יכולה להצטרף לוועדה שלי.
כן, בסדר. אני מבינה לחלוטין.
רק חשבתי שכדאי שאירשם למשהו.
כלומר, אני לא יודעת, נראה שכולם עושים משהו ו...
אני לא יודעת מה אנשים יודעים.
הרבה אנשים יודעים הרבה דברים.
אנשים מרכלים.
נהדר. תודה. זה משפר את ההרגשה.
כלומר...
אני לא מוכרחה לעשות את זה. אנחנו יכולות רק לשתות קפה או משהו כזה...
קפה? לא.
אני לא הולכת לשתות איתך קפה.
תראי, אני מצטערת אם הגבולות שלי מפעילים אותך.
אני לא מבינה מה המשמעות של זה, אבל... בסדר.
בסדר.
קדימה.
הנשר נחת.
בוא ניכנס לשם. אתה תגור בחדר שלי.
בחדר הזה? מדליק. -כן.
כאן? -כן. מיד משמאל.
תראה, המצעים ישנים... אקנה לך מצעים חדשים.
והמנורה שבורה. -זה בסדר.
ראיתי מנורה מדליקה בחנות של המוזאון לאמנות עכשווית.
וזה... קניתי לך אותה עוד קודם.
נר בריח עור. תריח.
כן. -זה נהדר.
טוב? -כן, זה מעולה. תודה.
זה אולי יישמע מטופש,
אבל... זה בסדר שאקרא לך אבא?
כן, נראה לי שכן.
אני צריך לחשוב על זה?
לחשוב... התשובה היא כן.
אתה בטוח? -בסדר?
כן. לגמרי. אתה רוצה עזרה לפרוק את הכול?
לא. תודה רבה.
בסדר. -זה לא הרבה.
תודה. -בסדר.
בסדר. טוב. רוצה חיבוק? -כן.
בסדר.
- שקט, בבקשה ישיבה -
- אישור מעבר במסדרון יום שני -
אחי, כאן, ממש במקום הזה,
מתחת לגרם המדרגות, "שטח ההפקר".
דברים קרו כאן.
בשנת הלימודים? -כן, בשנת בלימודים.
מספר 11 בר המזל. הנה הוא.
נראה אם אני זוכר. -זה המספר האהוב עליי.
לעזאזל. לא נכון. קדימה!
בוא, בוא.
הרסת את זה. -אני יודע.
אז היית פרפר כזה?
עשיתי חיים, אבל מה איתך?
אתה בחור נאה. אני בטוח שהלך לך לא רע.
אני מניח שידעתי כמה בנות במובן התנ"כי.
באמת? רגע. -ארבע או חמש לפחות.
ארבע או חמש בנות או ארבע או חמש פעמים?
בנות.
לא סיפרתי את זה לאף אחד.
עכשיו בוא נרשום אותך כחוק. -בסדר.
מה עם מר סלוטר? הוא עדיין כאן?
לא, הוא כבר לא כאן.
מר איירונס, איש המשמעת?
לא, הוא עזב מזמן. שמעתי עליו. שמעתי את הסיפורים.
כן, הוא היה קשוח באמת.
הוא היה מסתובב במסדרונות עם מין משוט. ימים מטורפים.
תיאור התפקיד על הדלת שלו היה "אחראי משמעת".
בסדר. אתה האפוטרופוס שלו?
לא, אני אביו הביולוגי.
אבל אפשר לבקש מהאפוטרופוסים לחתום על זה.
זה רק קצת מסובך, אבל הוא גר איתי.
ואתה גר במחוז הזה? -נכון.
בסדר, קולטון. ברוך הבא לפסיפיק פליסיידס.
תודה. אפשר... אני יכול לקבל את ארונית מספר 11?
אבל אני מרגישה שזה נפוטיזם.
זה לא נפוטיזם.
אני רק רוצה להכיר לך כמה אנשים שאני מכירה.
ייתכן שלא ארצה להישאר בלוס אנג'לס ללמוד לתואר שני.
הנה הוא.
שלום, קארל. -פרופ' פפרמן, תראו אותך.
תודה. טוב לראות אותך. -גם אותך.
אפשר לשבת? -בבקשה.
תודה. -שבו.
אז...
אז, מה נשמע? מה שלום הובסי?
הובסי בסדר. אתה מכיר אותו.
הוא יהיה כאן לנצח.
כן, כי איש לא יעסיק אותו.
כן, חשבתי שתיקח אותו איתך.
הוא הגיע לאשתו השלישית. -יש לו כסף.
באמת? -בהחלט.
לזלי, זאת הבחורה שרציתי שתכירי.
אלי פפרמן. -שלום.
לזלי מקינאו.
שלום. אלי. -שלום. אלי.
נעים מאוד. -נעים מאוד להכיר אותך.
לזלי, השם שלך מוכר מאוד. קראתי אותך בתואר הראשון?
זה נכון? את משוררת.
אכן כן.
את נהדרת.
תודה רבה.
חשבתי שלזלי תהיה האדם המושלם בעבורך
כדי לברר על לימודי נשים.
אני חוששת שתצטרכי ללכת למקום אחר לשם כך.
"נשים" היא מילה גסה כאן.
אני חברת צוות בכירה
בחוג ללימודי מגדר, בשמו החדש.
כן. כמובן.
ואני מכירה אותך. -כן, אנחנו מכירים, נכון?
את... היינו יחד בברקלי?
מה זה? -ערכת את "פרספקטיבה על פוליטיקה".
נכון. ערכתי אותו במשך כמה שנים. פרסמנו דברים שלך?
ניסיתי להתקבל לצוות המערכת.
ואת חסמת אותי.
חסמתי... מעולם לא חסמתי אף אחד.
כלומר...
היית אחת מהמועמדות?
כן, ובמשך עשר שנים הגשתי מועמדות בכל שנה.
אני ואחיותיי לנשק הגשנו מועמדות.
שוב ושוב ושוב ושוב.
ואתם קיבלתם רק גברים.
ובחורה אחת שהיו לה ציצים ענקיים, ענקיים,
שלא הצלחת להסיר מהם את המבט, אם אני זוכרת נכון.
אלוהים, היית חלק מהארגון ההוא.
יפה מאוד מצדך שאתה זוכר.
"השבע מברקלי". היינו כאב הראש של ההנהלה.
גירשנו רקטור.
מה זה רקטור? -בדיוק.
לזלי, אני רק רוצה לומר
שאני לא עומד מאחורי מה שעשיתי אז. בסדר?
ואני מתנצל מעומק לבי, אם זה עוזר.
אני לא זוכר את זה כל כך.
למה שתזכור את זה?
לא!
הנה, הנה.
קדימה, להבקיע! -זין.
בסדר, פסק זמן. רגע. פסק זמן. אני מיד חוזר.
זה הבהיל אותי עד מוות.
נכנסת לבד? -כן.
אל תעשי את זה.
אל תעשי את זה, בבקשה. -רק שכחתי את מזרן היוגה שלי.
בסדר. זה כמו רוח רפאים.
זה הבהיל אותי עד מוות.
היי, ילדים. -אימא.
אימא, מה את עושה כאן? זה לא היום שלך.
כן, אני יודעת. רק שכחתי את מזרן היוגה שלי, אז...
אימא באה לביקור קצר מאוד.
חשבתי לקפוץ ולקחת אותו. היי, בארב.
מה נשמע? -אני רואה אותך שוב.
מה נשמע?
טוב. רק מבלה עם הילדים.
איך הולך? איך היה... בוועדת השטויות והציצים?
זאת לא ועדת ציצים. זאת ועדת פסולת ותכלס.
אני רק צוחקת.
בארב, אם אתן רוצות להישאר,
אומר למלאני להביא עוד לוקוס.
שתביא יין. -אני אוהבת דגים.
החברה שלך מביאה לוקוס?
נשמע כמו מסיבה.
זאת לא מסיבה, רק ארוחת ערב.
זה מה שאנשים עושים. נפגשים ואוכלים לוקוס.
צולים לוקוס.
מבלים יחד.
צולים לוקוס.
מעולה. רק אקח את מזרן היוגה שלי.
- מלאני -
זין.
אוי, אלוהים!
זמן קצר אחרי הניתוח פגשתי בחור.
הייתי בחנות למכשירים סלולריים עם האחיינית שלי בת הארבע.
והוא ניגש אליי ושאל אותי,
"את יוצאת לפגישות?"
אז אמרתי לו, "כן, אני יוצאת לפגישות."
ואז הוא אמר, "אז כמה את גובה?"
"כמה את גובה?"
זה נורא!
כלומר, כטרנסית, אני מעריכה את זה שאתה רוצה אותי
כי אני טרנסית. זה בסדר מצדי.
ההתנהגות הלא נאותה היא
שאתה שואל אותי שאלות כמו, "את מתפקדת בכל מובן המילה?"
גסות רוח.
אני חושבת שהאנשים האלה, רבים מהם עדיין בארון.
בלבם הם הומופובים או טרנספובים
וכך הם מבטאים את הפחד.
חלקם מצליחים לעשות את השינוי בעצמם.
וחלקם תקועים.
ולעולם לא יעשו אותו.
את יודעת, היית שקטה.
מה עובר לך בראש עכשיו?
פגשתי היום מישהי
שהכרתי מזמן,
כשהיינו בברקלי.
היא הייתה חברה בארגון פמיניסטי רדיקלי.
קראו להן "השבע מברקלי".
הן שרפו בובות שלנו.
הן חשבו שאנחנו עוצרים את ההתקדמות שלהן.
וזה נכון. עצרנו אותן. זאת האמת.
כלומר,
פגעתי באנשים.
אשלח את הטפסים להורים שלו,
אטפל בכל זה. רשום. בום.
קל כל כך. הוא מתוק כל כך.
אני נשבע באלוהים. היית צריכה לראות אותו.
הרושם שהוא עשה? זה היה מדהים.
לא ממש דיברנו על זה, אבל אני מניחה
שהוא יעבור לגור במרתף, נכון?
באמצע השנה, כי נצטרך את חדרו...
אעיף אותו למרתף.
הילד הזה ישמע בקולי. שמעת?
אני בטוחה.
קראתי מאמר על ילדים מאומצים.
היה כתוב בו שהם כל הזמן משתדלים
כי הם רוצים להישאר במשפחה.
כן, הוא לא עושה את זה.
הוא ילד לבן טוב.
היי.
מה קורה?
מה העניין?
זה יותר מדי?
כן.
יש לי רשימות, ג'ושי. אני יודעת.
אתה יודע, כל הזמן, רק...
כן, אני יודע. -באמת?
אתה יודע באמת? -כן.
באמת? -כן.
אתה יודע מה נמצא בראש הרשימה שלי עכשיו?
מה?
אני הולכת לבית הכנסת, אני צריכה ללמד קבוצה
שבכל שבוע רואה את הבטן שלי גדלה
ואז בוהה באצבע העירומה שלי.
אל תגידי מילה. -זה הכול. בסדר.
את יכולה למחוק את זה מהרשימה שלך מיד.
אני רציני. היי!
לילה טוב, ג'וש. -אני מטפל בזה.
זה היה מטורף. -מה?
לא.
אני יודעת. תשכור מטוס שכותב בשמים,
ותכתוב "תינשאי לי, מותק."
מה בנוגע לסן ברנרד?
סביב הקולר שלו תשים יהלום גדול צהוב?
יהלום צהוב על סן ברנרד.
אתה יכול לעשות "מחפשים את המטמון" עם מפה...
אם היא הייתה בת 13. -ורמזים.
כך נעשה את זה?
קולטון יודע איך לעשות את זה כמו שצריך.
נכון, חמוד?
לא. לא.
כלומר, כן, אבל... לא יודע,
אני בטח אעשה משהו,
לא יודע, כמו סוס וכרכרה או משהו טיפשי.
אני מת על זה. אם תציע לי נישואים כך, אני אסכים.
צריך לקנות טבעת קודם. נכון?
לעצב, להזמין, כל זה?
יש לי סוחר יהלומים. אין בעיה.
בת הדודה שלי אסתר-לי נשואה ללאונרד ריפמן שעובד במרכז העיר.
באמת? -כן, באמת.
הוא עובד בשביל הזקנים הקטנים האלה עם הדבר הזה שמסתכלים דרכו,
שמלים את היהלומים. מוהלי היהלומים.
זה מה שאני צריך, מוהל יהלומים.
בכנות, הוא מדהים.
רגע. חכה. חכה רגע. חכה.
הקטע הזה בדיוק.
אני לא שונאת את זה.
אז מה תעשה, ג'ושי?
אלוהים! אני חושבת שיש לג'ושי רעיון להצעת נישואים.
למה אתה לא מספר לנו? -אתה יודע?
מה תעשה?
כדאי שתאמר לנו מיד! -לא.
תסתכלו בפנים שלו. -לא.
תספר לנו. -אתה כזה עלוב.
במסך ג'מבוטרון. ג'מבוטרון במשחק של "קליפרס".
- "שאטו" באולינג, 39 מסלולים -
- לזבאול -
כן. לעזאזל. קראתי את החומר שלה במכללה.
לעזאזל! אני כועסת כל כך על עצמי
שכל שנה א' עברה בפגישות שכרות רוויות אונס.
בסדר. "לזלי מקינאו, משוררת ומבקרת אמריקנית,
שפרסמה יותר מ-40 ספרי סיפורת ושירה",
ותראו... אפילו ליברטו אחד.
תראו את שרירי הבאולינג. -יפה.
שמעתן על לזלי מקינאו?
כן, אני לסבית. כמובן.
כן. הייתה לי חברה שקראה לחתול שלה על שם לזלי מקינאו.
גם לי. -אלוהים...
אז אולי זאת אותה האקסית?
אותה בחורה. -כן.
כן, היא הייתה יכולה להיות ג'ק קירואק או אלן גינסברג
לולא גדלנו בחברה פטריארכלית.
לולא גדלנו בחברה פטריארכלית?
לולא גדלנו בחברה פטריארכלית.
אני חושבת שהיא גרה באוקלנד.
או בצפון הלסביאני...
היא באוניברסיטת קליפורניה. אולי אלי תעשה שם תואר שני.
אלוהים אדירים! בנות, השיר הזה.
"אני תמיד שמה את הכוס שלי בין העצים,
"כמו מפל,
"כמו פתח לאלוהים, כמו להקת ציפורים.
"אני תמיד שמה את הכוס של המאהבת שלי על פסגת הגל
"כמו דגל שאני יכולה להישבע לו אמונים.
"זאת הארץ שלי.
"כאן, כשאנחנו לבד בפומבי.
"הכוס של המאהבת שלי הוא תג,
"הוא אלה, הוא קסדה,
"הוא פני אייל
"הוא חופן פרחים
"הוא מפל מים,
"הוא נהר של דם,
"הוא תנ"ך,
"הוא סופת הוריקן,
"הוא מגיד עתידות".
פפרמן.
יש לך אישור להיות מחוץ לכיתה?
את יודעת,
מי שהולך במסדרון
בלי אישור,
מחפש צרות.
- מר איירונס, אחראי משמעת -
תיכנסי למשרדי.
נכון.
את ילדה רעה מאוד.
את יודעת מה קורה לילדות
ששוכחות את האישור שלהן, נכון?
כן.
ילדה רעה כל כך.
נכון, שרה?
כן.
זהו זה.
ילדה רעה מאוד. כן.
תגמרי בשבילי.
היי, מותק.
היי.
בוא הנה. -כן.
מה קורה? -בסדר.
מה? רגע.
לא, לא.
מה... מה...
אם מה שאני חושב שעומד לקרות עומד לקרות,
אני לא רוצה... -ג'וש פפרמן...
לא, לא.
ג'ושוע... -לא.
עברנו כל כך הרבה. -לא. בבקשה, תעמדי.
תעמדי, בבקשה.
עשיתי חזרות. תן לי... -את צריכה לעמוד.
לעבור את זה.
את לא סומכת עליי.
למה לא סמכת עליי?
טיפלתי בזה.
אמרתי לך שאני...
אוי, אלוהים.
אני מצטערת כל כך.
אני מצטערת כל כך. רק רציתי למחוק את זה...
מהרשימה.
החלטה איומה.
בסדר, טוב, בסדר.
רק תן לי קצת... -בסדר. טוב.
תאמרי לי מה את אוהבת
ומה את לא אוהבת.
ואיפה את אוהבת שנוגעים בך.
ואיך את אוהבת שנוגעים בך.
מה מדליק אותך.
אפשר... רק לעשות את זה עכשיו?
בפעם הבאה אומר לך הכול. שיו?