זה כמעט הסוף.
לא.
אומרים שזה יכול להימשך שבועות או חודשים.
את צריכה לשים אותו איפשהו.
אני לא יכולה... -את מוכרחה לאשפז אותו איפשהו.
הוא לא רוצה. הוא רוצה למות.
הוא רוצה למות.
יש לאד הנחיות לסוף החיים?
ללא אמצעים קיצוניים. -בסדר.
של.
יש לנו אפשרויות.
אל תגיד את זה. -יש לנו.
טוב, תגידי את.
חיפשתי בגוגל.
לפעמים אני מחפשת בגוגל.
טרנס-פרנט
אז שיקרת לי.
לא היה שום כינוס.
היה כינוס, אבל אני פשוט...
לא נכחתי בו.
אז מה, אתה...
זה חדר מלא...
בגברים סטרייטים בשמלות.
רוקדים.
רוקדים. יחד?
כן.
רעיות באות.
מה?
רעיות באות.
אתה מנסה לומר שאתה רוצה שאבוא איתך?
גברים מביאים את הנשים שלהם וזה...
וזה לא מה שאת חושבת.
זו קהילה נפלאה.
כולם כל כך...
הייתי שמח לחלוק את זה איתך.
אלוהים אדירים.
אולי נתרום את זה לילדים
שעוברים טיפול כימי או משהו?
מותק, אני יודעת שאת לא מסוגלת להבין מה זה להיות נרקומנית,
אבל את צריכה לכבד את העובדה שאת גרה עם כזאת.
חשבתי שאת בקטע של קוקאין.
כן, זה סם, בסדר?
סם זה סם, ואני נקייה.
בסדר, מותק. אני מנסה להבין.
בסדר. ואני מצטערת על מה שקרה עם ביאנקה.
ביאנקה אחראית למה שקורה לה.
זה מגניב מצדך.
לא היה לי מקום אחר ללכת אליו, אז...
אני מרגיש שבאשמתי פיטרו אותך.
תוכלי להישאר כאן יום או יומיים.
זה סטיבי וונדר.
מצטערת, סטיבי.
היי, אתה אוהב הואבוס ראנצ'רוס?
כן.
זו המומחיות שלי. אני אכין לך בבוקר
כי אתה נותן לי להתאכסן כאן.
בסדר. מגניב.
זוכרת שעברתי ניתוח בכיס המרה?
כן. היית מטופל נורא ואיום.
היו קרקרים על כל המיטה.
זה זאנקו? איפה הדברים עם השום?
קניתי את זה בשכונה שלי,
בחנות שממול.
כרגע אכלתי את הטוסיק...
טעים.
אז עכשיו, כשאתה רוצה להיות אישה כל הזמן,
אתה עדיין רוצה לצאת עם נשים?
כן, כלומר... של, זה עדיין אני.
אז אתה לסבית?
ובכן...
אז היו לנו נישואים חד-מיניים לפני שזה היה באופנה.
אני מחכה בקוצר רוח. -כן, בבקשה.
אבא! אבא! -שלום. היי.
קפצת. -היי. איזו קפצת?
אין לנו... הקפצת הזאת. -היי.
היי. -הנה הדברים שלהם.
אאסוף אותם בעוד יומיים.
בסדר, יופי.
אני מתגעגעת לספה הזאת.
אין להם ספות רכות בפליסיידס?
תמי עושה את הכול מודרני,
בסגנון פאלם ספרינגס.
יש לה קביעות מפורשות בנוגע לאופן שבו דברים צריכים להיראות.
ולהיות.
אני מצטערת. אני לא אמורה...
היה לנו קטע, אז...
היא הכריחה אותי להדיח באסלה את כל הגראס שלי.
רגע, ממתי יש לך גראס?
אה, זה. זה מאז...
נלחצתי אחרי שהבחור ההוא בא לשבת
ואיים על כל הנשים שם בסכין.
מי היה...
הטמבל הזה? -בחור מוזר.
איתי אף פעם לא התמסטלת.
זה מרגיע אותי ממש.
זה כמו משאף עט.
אנשים משתמשים בעט כדי להתמסטל. -כן, זה מטורף.
אני יודע.
איפה משיגים עט כזה?
לא נכון!
היי. -היי.
אני מלמדת תלמוד בעוד חצי שעה,
כך שיש לנו רק 15 דקות.
טוב. נהדר. -טוב. מעולה.
טוב, מה נושא השיעור?
ג'וש.
מה אתה רוצה?
פישלתי לגמרי.
טיפלת בי, הכנת לי ארוחה מדהימה.
אני הייתי טמבל
והסתבכתי בעניין משפחתי מטופש.
צדקת כשעזבת.
אני מצטער.
תודה. תודה.
רוצה לאכול או משהו כזה?
אני מלמדת בעוד חצי שעה.
נכון, נכון. -אז...
אני יכול לחכות לך?
אני פשוט אחכה כאן.
ואז נכנסתי לבית של דייל, וזה היה שונה לגמרי.
קרה לך פעם דבר כזה?
כן. זה מה שכל אחד מרגיש אחרי שהוא מזיין מישהו אקראי.
לא, תקשיבי,
זה לא היה סתם רצון לנטוש,
זה היה ממש ביזארי.
לא ידעתי איפה אני,
מי אני, איך הגעתי לשם.
אני יודעת למה היית שם.
למה? -כדי ללמוד.
הגננת שלי אמרה שאבקש מאימא שלי לגזור אותיות
ולתת לי להחזיק אותן כשאני באמבטיה.
כי אני לומדת באמצעות מישוש.
את לומדת באמצעות הווגינה.
באמת?
את צריכה לדחוף דברים לשם
כדי להבין אותם.
כך זה נראה, לפחות. נכון?
היי, מה זה? חכי שנייה.
היי, זה תקליט. -נכון.
ככה? -את כזה, מה זה?
מה הדבר הענקי הזה בתוכי?
זה פסל החירות.
בבקשה, אל תכניסי את פסל החירות לווגינה שלי.
יש הרבה דברים שלא כדאי להכניס לשם.
ג'וש ואני האזנו לתקליט הזה כל הזמן.
אני יודעת.
זה למעשה התקליט של ג'וש.
מה זאת אומרת?
הוא נתן לי אותו.
באמת? את וג'וש מחליפים תקליטים?
לא ידעתי שאתם מדברים בכלל.
החלפת התקליטים היא דבר חדש, אבל...
כן, אנחנו מבלים יחד.
באמת?
בקטע של שבת בבוקר או בקטע של,
"היי, ג'וש, מה אתה עושה? בא לך לבלות יחד?"
יש המון דברים שהייתי עושה אחרת.
למשל, לספר לילדים על אבא שלי.
היינו צריכים לעשות את זה יחד.
כן.
ידעתי שאנחנו לא מאושרים,
אבל לא עלה בדעתי לעשות משהו בעניין.
רציתי שתהיי אישה מאושרת.
אני צריך להתעשת.
יש לי פגישה הערב.
מה? יש לך פגישה?
אתה כבר בטינדר?
לא. זו מלאני.
טורס.
מלאני טורס? העוזרת שלך?
אלוהים, זה מגעיל.
אתם חולקים משרד
כבר ארבע שנים וכל הזמן הזה
חשבת לתקוע אותה?
אבל לא עשיתי את זה. -אבל רצית.
זה החלק החשוב,
לא עשיתי, עד שנתת לי אור ירוק.
איך הציצים שלה? -לא.
בחייך. -לא.
איך הציצים שלה?
הם גדולים? קטנים?
הם קצת קטנים.
אתה אוהב אותם?
אלוהים, אתה אוהב אותם?
הם בסדר. -אתה אוהב אותם?
הם בסדר. -אני אשאל אותך משהו,
ואל תשקר.
אלה היו גדולים מדי בשבילך?
האם זה... הם היו גדולים מדי?
כן, הבעיה העיקרית שלנו הייתה שהציצים שלך גדולים לי מדי.
לא, אני חושב שהסתדרתי איתם די טוב.
תני לי להגיד לך משהו.
אין כמו הציצים שלך.
תמי אוהבת את ה"מרפסת" הזאת.
תמי ואני מסכימים על דבר אחד.
טוב... -לא על ספות.
אנחנו מסכימים על... -ציצים.
שני דברים. -מה הדבר השני?
על שני הציצים שלך.
אני צריך למצוא משרד, אני צריך למצוא עוזרת.
אבל שום דבר מזה לא משנה
כי הדבר החשוב היחיד
הוא למצוא את הלהקה שעוד לא נגעו בה.
ואז, כשאמצא אותם,
שיהיה לי האינסטינקט לדעת
"זה הסאונד שיפרוץ קדימה."
זה כל מה שחשוב.
אני חושבת שאני ההפך הגמור ממך.
אני מנסה לקחת דברים ישנים מאוד
שאנשים שמעו מיליון פעם
ולגרום להם להישמע חדשים שוב.
היי. שכחתי את הסוודר בשירותים.
רקל, זו ביאנקה. ביאנקה, זו רקל.
היי. -היי.
מה קורה? -מה קורה?
אתה לובש את החולצה שאני אוהבת.
ביי. נדבר אחר כך.
מה זה?
היא ישנה כאן...
נדבר. -ביי.
היא הבת החורגת של האקסית
של החברה החדשה של אחותי.
כן. -בת חורגת, כן.
קח רגע אם אתה צריך, כדי לארגן את הסיפור שלך.
אין סיפור. -היא גרה כאן?
היא רק ישנה כאן. זה זמני.
היא גרה כאן. -לא, היא ישנה כאן.
בסדר. -היא ילדה ש...
אני לא יודעת לשחק משחקים.
אני לא משחק... -אני לא רוצה לשחק. אני רק...
היי, אני לא משחק משחקים.
אני חושבת ש... אני חושבת שאני צריכה לזוז, ג'וש,
אם לא אכפת לך.
נוכל להירגע לשנייה?
אני רגועה.
ברור. -זה פשוט...
בזבוז של הזמן שלי. -אני מבזבז את הזמן שלך?
כן. -מה, לבלות עם מישהו
שאת מחבבת?
את מחבבת אותי, נכון?
כן. -בסדר.
זה טוב.
אז אולי לא נמהר?
למה אנחנו ממהרים?
אני לא ממהרת.
סיפרת על הביציות שלך בפגישה הראשונה.
אתה באמת עומד להטיח את זה בפרצוף שלי?
ניסיתי להתבדח על הביציות שלי.
אני לא מתביישת בכך שאני רוצה משפחה, ג'וש.
מצטערת אם זה מבעית אותך.
היו יכולים להעיף אותי מבית הכנסת.
על מה?
על זה שהזדיינתי עם חבר קהילה, ג'וש.
אני לא חבר קהילה.
הכנסתי את הדוא"ל שלך לרשימת התפוצה שלי.
אני אסיר אותו. לא אכפת לי.
ממש ג'נטלמני. -אני לא שם זין על זה.
וממילא לא הזדיינו, מה?
לא, לא הזדיינו.
אני רוצה לגמור בתוכך. אני יכול?
כן, כן, תגמור בתוכי.
זה בסדר?
אלוהים.
זה בסדר?
בסדר.
אלוהים. את מזדיינת עם אחי?
אלוהים!
אכפת לך? כלומר... -כן, אכפת לי.
לא עלה בדעתך שזה יגרום לי להרגיש
מוזר או רע או משונה?
את גורמת לי להרגיש רע כל הזמן.
כל הזמן.
למשל, את זוכרת שהיית במכללה ואמרת,
"בואי לבקר אותי." ונהגתי כל הדרך לשם,
ואז נשארתי עם השותפה שלך
בזמן שהזדיינת עם מישהו בחדר האחורי.
את מדברת על דברים שקרו לפני עשרות שנים.
ולמשל, כשאני קונה לך סמים
את אומרת, "תודה על הסמים,
עכשיו אשתמש בהם עם מישהו אחר."
את עוזבת אותי באמצע שום מקום עם איזה טרנסג'נדר
ואז אני מלבישה אותך יפה...
אני לא יודעת למה את מתנהגת כמו חברה קנאית.
ואיך הדברים שאמרת קשורים לזה?
אני מרגישה נורא כל הזמן. כל הזמן.
אני אפילו לא קיימת בכל זה.
את לא מקשיבה לי. אני לא מבינה.
תפסיקי לצעוק עליי ולגרום לי להרגיש...
אני מצטערת. אני מצטערת. -להרגיש רע בנוגע לזה.
מה זאת אומרת את מרגישה נורא כל הזמן?
אני פוגעת בך כל הזמן?
זה פשוט קשה...
אני מרגישה שמאז...
שמאז כיתה ח', אני...
יש לי...
יש לי רגשות כלפייך,
רגשות מבלבלים.
לא רגשות שיש בין חברות,
אלא יותר מזה.
ואני פשוט, לא יודעת,
נראה לי מוזר שאף פעם לא שמת לב אליהם.
אני פשוט מבולבלת.
אם כך את מרגישה,
למה את שוכבת עם אחי?
אם את מרגישה רכושנות,
אולי את מרגישה כך גם כלפיי?
טוב.
תעשה את זה מול אנשים אחרים?
כן, כולם עושים את זה. זה פשוט...
לעזאזל.
מותק, זה אני.
של.
אני אוהב אותך.
זה אני, מותק.
וכמה זמן זה היית אתה?
זה היית אתה כשנפגשנו?
זה היית אתה בליל החתונה שלנו?
כן.
אני לא יכולה.
סיימתי.
טוב.
הם הגיעו.
תראי את הכתום השרוף הזה.
הוא לא משגע?
זה בסגנון שנות ה-70', לא?
לא, כי אני מתכוונת, הצבע,
הכתום עם הכחול, את מבינה?
כן. -זה בסדר? את אוהבת את זה?
כן, זה בסדר. -באמת?
כן. -באמת?
מותק, אני אוהבת את זה. -בסדר.
יופי, יופי. -אלוהים אדירים.
כן, זה אדיר, לדעתי. -אני מתה על זה,
בא לי לזיין את הכיסא הזה. -טוב...
את חושבת לפעמים על בארב ועל לן?
כן, בטח. כמובן.
את חושבת שמה שעשינו להם
זה בסדר?
את יודעת, זה פשוט...
הם בנתיב שלהם.
לן התחיל לצאת עם מלאני ההיא.
כן. -העוזרת שלו.
העוזרת שלו. -טוב.
ברצינות? כמה נדוש אפשר להיות?
ויש לה בן נכה,
אז הוא בטח יבלה את שארית חייו
בטיולים אטיים ובכיבוס כפפות.
זה אולי מה שלן צריך.
זה ייקח אותו מאיתנו ו...
מהילדים.
נשמע שאת מקנאת קצת.
אני לא מקנאת, אני רק משחררת קיטור.
מותר לי? אני רק משחררת קיטור.
מותר לך לשחרר קיטור.
אם זה באמת מה שאת עושה.
נשמע יותר שאת מקנאת.
את יודעת? ואני...
ואני יודעת משהו על קנאה,
כי אנשים קינאו בי כל חיי.
מה את רוצה לעשות?
להזמין אוכל, לצפות בסרטים מטופשים.
כן. -להישאר במיטה כל היום.
כן.
נעשה את זה.
"המילים אמתיות.
אנחנו מכירים את צעדי הריקוד
הבר, התשר, החיזור.
אף שהמילים אמתיות..."
לא אמרת לי שאת יודעת לשיר.
"רק תישאר..."
לא שאלת.
אין אמבולנס, בואו נקווה
שעדיין יש לנו זמן להיפרד.
עוד זקיפת אגודל אחרונה.
אתה יודע מה? אל תהיה שמוק עכשיו. בסדר? אתה יכול לעשות את זה?
מה הסיפור שלך?
שום דבר. לא רוצה לדבר על זה.
העניין הוא שאם הוא כבר היה מת
לא היה אמבולנס, אלא פתולוג
וחבורת אנשים מבית הכנסת.
לאד לא הייתה משפחה משלו?
אם אני זוכרת נכון,
היעדר המשפחה שלו היה היתרון השיווקי הכי חזק שלו.
אז הכול... פתוח.
אלוהים, אלה הרבה תרופות.
הוא איננו?
עדיין לא.
איפה הוא? -בחדר השינה.
אימאבא, מה אתה עושה כאן? -שלום, ילדים.
הכנו "ארנולד פאלמר". תיכנסו.
אולי הם מתוקים מדי, אז תגידו לי
ואתקן את היחס.
אבא, מה אתה עושה כאן?
את רוצה?
כן. -זה מושלם.
מה שלומך?
אתה נראה טוב.
אז אתם מבלים יחד?
קצת. -כן, מה את עושה כאן?
באתי כי הרגשתי קצת מדוכדכת.
נראה ש...
הילדים שלי נטשו אותי
ברגע מכריע במסע שלי.
אז הרגשתי מדוכדכת, החלטתי לבקר את אימא שלכם,
שבה אני בוטחת.
הייתי על הבמה, ו...
ניסיתי לעשות כמיטב יכולתי.
היינו שם. -היינו שם.
לא הייתם שם. השורה הייתה ריקה.
רק ממש בסוף...
היית מדהים. היית נהדר.
לא, באמת, זה באמת באמת היה...
-מה אהבתם? -את הפאות.
את האיפור שלך... -שכרנו אותן.
נראית מהמם.
והריסים שלך...
אלוהים. -ריסים כפולים.
אפשר להמשיך, מותק?
אד במצב גרוע. דיברנו על זה.
ואני סיימתי, אין ויכוח.
אימא שלכם סיימה. -סיימה עם מה?
לכן הזמנו אתכם לכאן,
כדי לאפשר לכם להיפרד.
מה זה אומר? הוא עומד למות?
לא עכשיו,
אבל אולי מוקדם משחשבנו.
הוא סובל מכאבים קשים,
לכן נקל על אד את...
המעבר שלו.
הוא בסדר גמור, כמו תמיד.
הייתי איתו שם. הוא חייך אליי.
הוא מחייך, קורץ, משתין, מחרבן.
אין לך מושג איך החיים שלו.
מדובר בחיים שלו או שלך?
כי אם סיימת, זה בסדר,
אבל אני חושבת שאת לא יכולה להחליט מתי הוא יסיים את חייו.
והחרדה של אימא שלכם מרקיעה שחקים.
לגרום לאחד מכם אפילו להבחין במה שקורה כאן
זה כמעט בלתי אפשרי.
אנחנו מבחינים. -אתם לא.
אני כן, אני מתקשר אליה כל הזמן.
לא נכון?
אני לא רוצה שתתקשר אליי.
אני רוצה שתהיה כאן.
הוא היחיד שבא.
היא. -אף אחד אחר, אף אחד מכם.
אני באה... -אני מנקה את השתן,
את החרא, את הקיא,
ואני יושבת כאן לבד איתו מול הטלוויזיה
ואין לי עם מי לדבר.
אנחנו כאן. -כן, אבל הראש שלכם במקום אחר.
הוא בא הנה כדי להיות איתי.
היא. אני "היא".
אני אישה.
היא מטפלת בי.
אני לא יכולה יותר.
אני לא יכולה לעמוד ב...
תסתכלי בי. תסתכלי בי.
זה או הוא או אני.
כדאי להזמין את הרבה לכאן.
אנחנו צריכים עזרה מבחוץ.
למה צריך את הרבה?
זו החלטה כבדה.
למה, אנחנו יהודים דתיים?
אני אסמס לה עכשיו.
למה יש לך המספר שלה?
אנחנו מבלים יחד.
אלוהים. -אלוהים, אתה...
אלוהים. אתה מזיין את הרבה?
מזיין את הרבה.
אתה מזיין את הרבה. -אתה מזיין את הרבה?
אימא, זה שונה.
אימא, אני אשמח אם היא תהיה שלו.
גם אני. אבל אני רוצה שיצוין לפרוטוקול
שאני הראשונה שאמרה
שהיא נהדרת בשבילו.
נכון? -אבל אני הבחנתי בזה.
אף פעם לא הרגשתי ככה.
אלוהים, אני צריכה לצאת מכאן. -ג'ושי.
אני יודע. -יש לי צמרמורת.
אלס, מה הקטע?
אולי תעזבו אותי, בבקשה?
לא. מטורף לגמרי שם בפנים.
אנחנו צריכים להיות שם יחד.
אני לא אעזור להם בזה, כך ש...
אנחנו עוזרים בהקשבה.
לא, אתם עוזרים בכך שאתם עוזרים.
את יודעת מה? לא כל אחד יכול לברוח מתי שבא לו.
את יודעת מה? אני פשוט אתמודד עם זה.
כן, לכי תטפלי בזה.
לכי תהרגי את אד.
כן, ואת תירגעי לך. את תירגעי.
תישארי כאן וטפלי בעצמך. כרגיל.
למה את כזו מניאקית?
מה קורה איתך?
אני לא יודעת.
אולי כי זיינת את סיד
ולא חשבת שצריך לספר לי.
זה. -כן, זה.
כן, הבנתי. -כן.
טוב, סליחה.
תראי, זה לא סיפור.
היא החברה הכי טובה שלי, זה כן סיפור.
בסדר. אני מצטער.
זה נגמר.
זה לא יקרה שוב.
במיוחד עכשיו. ואני חייב לומר לך,
אני מת לספר לך,
רקל ואני...
אני מאוהב.
באמת? -כן.
אתה מאוהב ברבה? -כן.
אתה מאוהב.
תודה על שסיפרת לי. מזל טוב.
אני צריכה לזוז.
יש לי ארבעה בקבוקי "פרקוסט"
מאז שהסירו לי את הציסטה מהזרוע.
אני יכולה לטחון אותו ו...
ארבעה בקבוקים עושים את זה?
כן, זה מה שאומרים.
זה מספיק. ומכניסים אותם ל...
אני אטחן אותם ואכניס לעירוי.
טוב, נראה שהכנת שיעורי בית.
הייתי מוכרחה.
אז אנחנו באמת עושים את זה.
תהיה לנו "שבעה" נפלאה.
שבעה.
תהיה לנו שבעה נהדרת.
זה רעיון נהדר. צריך לעשות את זה בבית.
לא, לא.
נשב שבעה כאן.
אבל לנו יש בית גדול.
כן, כבר יש לי הדברים.
מה זאת אומרת? אילו דברי שבעה יש לך?
מפיות, מקלות בחישה...
ולי יש חרדל. -חבר'ה, יש לה חרדל.
לא, ברצינות, תמי מתה לערוך משהו בבית שלנו.
חבר שלי, הארי פינקלשטיין...
אני מתה על הסיפור הזה.
חבר שלי הארי פינקלשטיין
הלך לרופא איזה יום
כדי לאסוף את תוצאות בדיקת הדם של אשתו.
האחות אמרה שעשו טעות נוראה במעבדה.
יש שתי גברת פינקלשטיין.
לאחת הגיעו תוצאות חיוביות לאלצהיימר.
לאחרת תוצאות חיוביות לזיבה.
אז הארי אומר, אולי תערכו עוד בדיקה?
האחות אומרת, הביטוח לא יכסה את זה.
לא יכול להיות שזה נכון. -שתוק, אני רוצה לשמוע את זה.
אז הארי אומר, "לאשתי יש אלצהיימר או מחלת מין?"
מה לעזאזל אני אמור לעשות?
האחות אומרת, "תסיע אותה לברבנק.
אם היא תמצא את דרכה הביתה, אל תשכב איתה."
זה כל כך טוב. -כן.
הוא יודע לספר בדיחות מרושעות.
אבל לא מרושעות מדי. בדיחות.
אני פשוט כאן כדי לשמח אותך.