Нарешті все з тобою стало на свої місця.
Точно, твій рот.
Слухай, тільки поглянь на нього.
Він просто досконалий.
Я відчуваю кожну зморщечку.
- Так. - Мабуть, слід зволожуючим кремом мастити.
О боже, а мама знає?
Я не в курсі, що мама знає, а чого не знає.
Я бачу тебе справжнього. Наче ніколи до цього такого тебе не бачила.
- Це було боляче. - Вибач.
- Александро. - Слухаю.
Ти як?
Я просто супер.
- Чесно? - Мені ніколи не було так добре, як зараз.
Татусю, о боже мій!
То як мені тепер тебе називати?
ОЧЕВИДНЕ
Тобі треба трохи підкачатися.
Так от чому ти вештаєшся з худорлявими недолітками.
- Боже! - Навіть я сильніша за тебе.
Агов! Подивись на мене.
Я дивлюсь на тебе.
- Ти ж не розкажеш усе Алі, правда? - Ні.
Вона збожеволіє.
О, чорт.
Я візьму послухати, добре?
- Так, бери. - Дякую.
Я серйозно, не згадуй це при Алі, гаразд?
Чуваче, годі вже, заспокойся.
Я ж вже сказала, що не буду.
Вона назве це до біса мерзотним, ще й показиться.
Я просто зберігатиму цей маленький секретик
у скриньці родинних таємниць Пфеферманів.
У тебе є ціла скринька родинних таємниць Пфеферманів?
- Так. - Ану-ану, розказуй. Що там?
В огорожі є отвір. Ми обидва знаємо, як він там з'явився.
Так, про це я знаю. А про що я не знаю?
Гаразд, зараз.
У старших класах Алі продавала мамин валіум.
- Серйозно? - Ага.
Звідки, думаєш, у нас гроші були?
Це, бляха, неперевершено.
А ще була жіночка, яка за тобою наглядала,
вона спокусила тебе,
просто використала твоє солоденьке підліткове тільце і звабила,
і це було надзвичайно хтиво.
Якщо хтивість означає насолоду.
Це бридко.
Ти зараз про вологі фантазії будь-якого підлітка в 15 років?
- Так, Джоше, чиї вологі фантазії? - Мої.
Уяви, що ти — 15-річна дівчинка,
і ти в захваті від 25-літнього хлопця,
який тебе трахає.
Тобі б це не здавалося дивним?
- Агов. Постривай. - Мені вже час.
Послухаємо музику?
Тобі так не хочеться на самоті лишатися?
Старайся не рухатись.
- Постарайся. - Вибач.
Накладні пасма ідеально підходять до твого волосся.
Чекай, чекай ще.
Дивись. Набагато краще, правда?
- З'явився об'єм. - Ага.
Прекрасно.
Я так рада, що можна викинути цю перуку.
І шкіра голови дихає. А то як у целофановому пакеті ходила.
Тепер ти виглядаєш значно впевненіше, як мати-земля Каліфорнії.
- Не як сива лисиця? - Ну, може, як сива горила.
Слухай, давай трохи прикриємо оцю лавочку?
Коліна, твоя патріархальна енергія просочується.
І ти... Ти можеш так не сутулитися.
Випрями спину, сядь рівно, будь упевненою. Це називається жіночність.
Так.
Дай пройти.
Покажи мені ходу.
- У мене ж коліно. - Я знаю, що в тебе коліно.
Покрокуй трохи, не скаржачись. Зможеш?
- Гаразд. - Уперед.
- Зроби вдих. - Добре.
Старайся не тамувати подих так сильно.
- Гаразд. - Дихай і будь у моменті.
Хочеш, щоб я дихала в моменті?
Саме так?
- Знайди центр ваги. - Це маячня якась.
- Вітаю. - Вам допомогти?
Так. Доброго дня. Мене звати Стівен Бейкер. Я бронював у вас номер.
Добре, пане Бейкер.
Можете показати кредитку?
Але я... Я оплачуватиму все готівкою.
Ми запишемо ваші дані на випадок непередбачених витрат.
Не треба, за це я теж заплачу готівкою.
Якщо не користуватиметесь міні-баром та не замовлятимете кіно,
до рахунку нічого не додасться.
- Добре. - Покладіться на мене, пане.
- Зрозуміло, тримайте. - Чудово, дякую.
Прошу, ваші ключі, номер 813.
Добре. Якщо ви не проти,
і це не принципово, можна мені
зайву пару?
- Звісно. - Дуже дякую.
Ніхто не бачив мене справжнього, крім мене.
Ніхто не бачив мене, крім мене самої теж.
О господи, ти така красуня.
- Вітаю. - Привіт.
Я Марсі.
Привіт. Я Дафна Спарклз.
Тобі не подобається. Зрозуміло.
- Ні... - Тобі не подобається.
Воно просто... Занадто... Стриптизерське.
Вибач.
Але воно тобі не пасує.
Тобі треба щось більш
елегантне.
Ти Мора.
Як тебе звати?
Я Марсі. А тебе як?
А мене Мора.
Привіт!
Привіт, мала, що сталося? Ти сказала Барб?
То як усе було? Як? Як воно?
Усе добре. Добре.
Супер. Усе гаразд? Як вона, дуже переживала?
Так, з нею все гаразд. Так.
Тобто, я не... Це був не зовсім вдалий час.
- Що? - Так, краще дочекаюся
наступного сеансу психотерапії,
бо психолог трохи спізнився, і ми почали не з тої ноги.
Потім Барб почала розповідати, як хвороба сестри на неї впливає,
і я вже не змогла вставити ані слова.
Я казала, що її сестра Джоні хворіє на вовчак?
Ні.
Так, у неї вовчак.
І Барб була така...
Вона була в такому стані, розумієш, що мені здалося,
що чим краще вона буде почуватися, коли я їй скажу, тим більше...
Іди до мене.
Іди сюди.
Іди до мене, йди.
Я скажу їй про нас, добре? Чесно.
Я так само хочу, щоб у нас усе вдалося.
Ти просто так поспішаєш з цим.
Ти як...
Маленька колібрі.
Точно, ти наче крихітна пташка колібрі
з дуже великими грудьми.
Я не можу припинити їх торкатися.
Боже, що зі мною не так?
Бачиш, це ти зі мною зробила.
Ну тримайся.
- От морока. - Що?
Мій тато сказав Алі.
От лайно.
О боже мій. О боже!
Ти була під кайфом, коли ви зустрілися?
Під кайфом? Я, можна сказати, домагалася свого тата.
О господи!
Боже, у нього нігті на ногах нафарбовані,
а один палець такий скоцюрблений,
що в нього дофарбована шкіра.
Боже. Її, її шкіра.
О господи!
- Це дивно. Це дуже дивно. - Це якесь божевілля.
Ні, це правда божевілля. Абсолютне.
І я навіть дала йому нове ім'я. Тобто їй.
Їй? Йому? Яке ж то було ім'я?
- Я вигадала нове ім'я вчора. - Яке?
Тепер я називаю її «мато».
- «Мато»? - Так, це щось середнє між мамою й татом.
- Мато. - Це насправді дуже мило.
Це не мило! Це шиза!
- Мені треба в туалет. Повна шиза. - Мато!
- Постривай. А мама знає?
Ні, і не кажи їй.
- Хочеш кави? - О боже мій!
- О боже! Джош. А Джош знає? - Ні, і йому теж не кажи нічого.
- Ми маємо йому сказати. - Ні, йому не можна сказати.
Викривати транс-персону —
- це акт насильства. - Що?
Це як роздягнути когось посеред кафе
й змусити їсти в такому вигляді.
- Поґуґли. - Господи. Сама поґуґли.
Почекай. Як довго ти про це знаєш?
Як ти про це дізналася?
Я вешталась його домом,
і він вийшов до мене, вдягнутий, як жінка.
Тобто ти вешталася домом, навіщо?
О боже, як у мене болить голова.
Давай сюди свої ніжки. Я зроблю тобі масаж.
Я була...
Я була там разом з Теммі.
З Теммі Кешман?
Я так і знала. Авжеж, я знала.
Я знаю.
Чим ви займалися? Чимось брудним і непристойним?
Годі. Це кохання, тямиш?
- Я тебе прошу. - Ні, я серйозно. Це...
Вона довела мене до сквірту.
Що?
- Тобто до жіночої еякуляції? - Так.
Не може бути.
- Ще й як може. - Це як сеча, Саро.
- Ні, це не як сеча. - Та годі тобі.
Ні, це справді зовсім інші виділення,
вони мають зовсім інший запах. Пахнуть дуже приємно.
Серйозно, пахне, як... Пахне, як...
На кораблі піратів Карибського моря.
Воно таке солонувате й чисте.
Ну все, це вже занадто навіть для мене.
Постривай. А що з Леном тоді?
Я не знаю.
Не знаю. Геть не знаю.
- Мені взяти слухавку? - Ні.
- Я просто подивлюся, хто це.
Вгадай, хто?
- Це мато. Мато дзвонить. - Ні.
Тату, привіт. Це Сара.
Так, я у неї вдома зараз.
Я сплю.
- Визирни у вікно. - Що? Гаразд.
Я тут.
- А, бачу. - О, добре.
- Спускайся. - Гаразд.
Зараз спущуся.
Що?
Каже, що хоче поснідати разом.
Чорт забирай.
О господи.
- Глянь на його зачіску. - Привіт.
Привіт, тату.
О, це так гарно. Нова?
- Дякую. - Ні, я про це.
- А, ти про куртку. - Класна.
- Дякую. - Привіт.
- Чудово виглядаєш. - Дякую.
- Привіт, сонечко. - Привіт.
Вона ще не зовсім при тямі.
- Треба нам її нагодувати. - Ходімо, люба.
- Як ти? - Непогано.
Я поставлю кілька запитань,
можливо, не дуже приємних для тебе.
Давай.
Мої батьки, вони знали, що ми... Що ми робили?
- Звичайно, знали. - Добре.
Усі знали.
І вони тебе не звільнили?
Ні. Ти ж теж там був.
Тобто, їм було нормально з цим усім?
Твоїх батьків взагалі складно назвати нормальними. Ти сам знаєш.
Вони не зупиняли це?
Вони з тобою про це говорили?
Вони обговорювали це?
Чому ти мене про це все питаєш?
Я маю право знати відповіді на ці питання.
Ти не розмовлятимеш зі мною таким тоном.
То мені питати заборонено?
Ти не можеш мені просто сказати? Будь ласка?
Ми закохалися одне в одного. Ми були закохані.
Ти не можеш приходити й питати мене про таке,
ніби ми були незнайомі,
- ніби ти навіть... - Так, добре.
Усе гаразд. Гаразд.
Ти завжди все так ускладнюєш, хоча насправді
все значно простіше.
Ще побачимось, так?
Той хлоп, що мав відремонтувати кондиціонер, так і не прийшов.
Добре, Ріто, я зателефоную йому ще раз.
ПИВО «МОДЕЛО»
Знаєш, у мене з'являються певні сумніви щодо моєї нової квартири,
бо там пральні машини працюють лише на монетках,
і мені здається, що я перетворююсь на барахольщицю, яка збирає дріб'язок.
Тату, ти не маєш свої речі сам прати.
Я відправлю до тебе Сильвію. Вона все зробить.
Вітаю.
Хочете бути одними з перших в ЛА,
хто спробує косметику «Кентікл»?
- Ні! - Ці засоби — це магія у пляшці.
Ні, я хочу поїсти. Треба поїсти.
- Ми на бранч. - Так.
- У «Патіо»? - Ага.
Любі, там черга ще на годину.
- Може, спробуємо. - Я не чекатиму годину.
- Хочете... - Так.
Розважитесь, поки чекатимете на бранч.
Гаразд.
Хочете пити? Є огіркова вода.
Вона цього хоче. Давай.
Вона ще й з м'ятою.
Просто, щоб ти знала,
адже ти доєдналася до світу жінок, ти...
Ти маєш знати, що акція з макіяжем безкоштовна,
але з розрахунком на те, що ти купиш усе, що на тобі,
а кожна з цих штук коштує по сто баксів.
Я хочу спробувати.
- Справді? - Ага.
Прекрасно.
- Клас. - Хіба не чудово?
Хочете сказати,
що все життя жили, не знаючи, що таке Т-зона і де вона?
Так.
- Бідося, душа моя заблудла. - А це що таке?
Це останній штрих.
Гаразд.
Відкривайте.
О боже.
Так, я знаю. Чудово зволожує вилиці.
Воно таке зволожуюче.
- Виглядає прекрасно. - Алі, глянь на очі.
Оце так зволоження.
- Я бачу. - Як вам?
Непогано, тільки треба більше пудри й тональну основу.
Скільки коштує ця?
Ця основа 150 доларів.
Так, можна її більше?
Не хотіли б додати кольору?
- Ніякого кольору... - Ні?
Мені подобається це, що це таке?
Це наша нова пудра...
- Так, і цього теж. Так. - Хочете пудру?
Точно не можна брови зробити?
Точно.
- Тому що я... - Ні, прошу. Дякую.
Не забагато фото?
Сьогодні прийде Теммі,
хочу, щоб вона побачила, яка я сексі.
Лесбійки такі дивні.
Набряк майже зник.
Справді?
Так, це все пептиди в сироватці.
Я й не знала, що в мене набрякле обличчя.
Тоді, мені слід користуватися сироваткою, як думаєте?
Так, люба. Тридцять мілілітрів чи 60?
Тридцять. Вона бере 30.
Так, 30 мілілітрів.
Буде нечемно з мого боку не порадити тонер,
бо інакше сироватці не буде на чому триматись.
Ну гаразд, думаю, мені варто купити багацько вашої продукції.
Я теж хотіла б закупитись вашими продуктами.
Що?
Гаразд, хто хоче чорничних млинців?
- О боже. - Дякувати богові.
- Але спочатку мені треба в туалет. - Мені теж.
Мені теж. Огіркова вода проситься назовні.
- Нам сюди? - Так, це жіночий.
Добре, думаю, я...
Ні, давай, усе гаразд.
Давай. Ходімо зі мною.
Я можу потерпіти, тому...
- Я не можу. - Добре.
Тату, якщо хочеш, можеш іти першим, нічого страшного,
бо я щось передумала.
- Ні, нехай Алі йде. - Вона сказала «тату»?
Це чоловік?
- Мамо. - Що?
Бачиш ту людину, що стоїть там з сивим волоссям?
Я думаю, це чоловік.
Вона сказала «тато».
Вибачте, ви чоловік чи ні?
Бо це жіноча вбиральня.
Так, ми в курсі. Дякую.
- Добре. Пане… - Дякую.
Пане, ви чуєте? Це жіночий туалет,
а ви чоловік.
Це мій батько, він жінка.
Він має таке саме право бути тут.
Ні, він не має. І знаєте що?
Я викликаю охорону, бо тут є дівчата,
- яких це травмує. - Невже?
Ви про цих курв із довгим язиком?
Дуже травмовані.
Не смійте говорити так про моїх дітей.
Не смійте говорити так про мого батька.
Ваш батько — збоченець.
А ти довбана курва!
- Ходімо. - Алі!
- Вам всім краще піти. - Алі.
- Тату, ти хочеш у туалет? - Не хочу.
- Тобі час іти. - Пішли.
Гарного дня.
Ти в нормі?
Скоро буду.
Боже, чому він це робить саме зараз?
Чому? Чому він так довго терпів?
Вітаю. Можна це повернути, будь ласка?
Не кажу, що це зіпсує мій день, але правда зіпсує.
Готівкою, будь ласка. Дякую.
- О, чорт. - Що?
Теммі не прийде.
«Вибач, люба, маю перенести зустріч».
То перенеси.
Ні, щось не так. У мене таке відчуття... Щось...
Це таке дивне почуття. Вона ніби...
Бляха!
Що? Постривай. Мені треба гроші забрати.
От зараза.
Хлопці!
Зробіть музику трошки тихіше, будь ласка!
Агов!
ШАНГРІ-ЛА
Чорт!
Маю відповісти, це квартирант.
Алло. Це менеджер, слухаю.
Алло?
Зробіть тихіше!
Вимкніть у біса музику, мудила!
Ви не одні на цій планеті!
Вимкніть музику, глиноміси!
Заради всього святого!
І тут заборонено курити!
Ви тут не самі!
ПЕРУКАРНЯ
Давай.
Давай, ходімо зі мною. Пішли.
- Боже, ти вже як сталкерка, люба. - Нахрін це! Не називай мене так.
Я хочу, щоб ти розповіла Барб.
Я розповім. Наступного тижня, гаразд?
- На сеансі в психолога. - Ні, зараз.
Я від чоловіка заради тебе пішла.
- Але я не просила тебе. - Що?
Ти сказала, що хочеш провести решту свого життя зі мною.
Що? Коли це я...
«Хочу трахати тебе щодня до кінця життя».
- Пам'ятаєш? - Коли ми трахались.
І?
Люди кажуть хрінь, коли трахаються.
Не означає, що вони готові повністю життя змінювати.
Теммі, я кохаю тебе.
І я відчуваю, що я готова бути відвертою й відкритися тобі.
Боюсь, що я вигадую, і це все в моїй голові,
і що ти не почуваєшся так само.
Мені здається, що ти будеш це відкладати.
Я зруйнувала все своє життя, я все кинула,
і тому я хочу, щоб ти їй правду розказала.
О господи. Серйозно?
Пішла ти нахрін. Знаєш що? Живи своєю брехнею далі.
Агов, іди сюди.
Ану вернися.
Слухай, ти...
Ти мене кохаєш?
Так.
От бляха.
Тоді піди й розкажи їй про мене.
«ЛОС АЛЬТОС» ГОТЕЛЬ ТА АПАРТАМЕНТИ
Це просто хліб.
Тостер зламався.
Господи.
Ти схожа на капусту броколі, яка стала панком.
Мені треба було щось змінити.
Ти говорив з татом?
Я збирався. А що?
Тобі треба з ним зустрітися.
Ага.
Усе гаразд?
Переживаєш через ту дівчину, яка завагітніла?
Немає більше вагітності.
Просто все зразу навалилося,
Ти як, гаразд?
Абсолютно.
Звичайно що.
Ага.
Я хочу, щоб ти потанцював зі мною.