ОПОВІДКИ З КІЛЬЦЯ - СЕЗОН 1
ДІМ
П'ятдесят п'ять.
Тридцять три.
Десять?
Коуле.
Привіт.
Ти вже в середній школі.
Тут усе інакше, так?
Пригадую, твоєму брату було важко.
Справді?
Cкажу тобі те, що сказала йому.
Якщо буде надто важко,
звертайся до мене.
Добре?
Так.
Ця тобі має сподобатися.
У мене ще домашнє.
Не поспішай.
Рада зустрічі.
Я подзвоню Джейкобу?
Після вечері.
Твій брат важко працює.
І що?
Треба дати йому свободу.
І тобі треба буде, коли виростеш.
Ні.
Ти ще передумаєш.
Чому все не може бути, як раніше?
Через час.
Час?
Ми завжди будемо поруч.
Легко, правда?
І що мені фотографувати?
Те, що хочеш зберегти.
Бачиш ту?
Посередині.
Здається, я там когось бачила,
нагорі.
Високо лізти, правда?
Твій брат тепер живе в місті.
Гарно мати свою кімнату?
Авжеж.
Багато місця, але іноді аж забагато, ні?
Ні-ні.
Коуле, твій брат дзвонить.
Джейкобе?
Усе добре.
Так.
Я тут подумав,
якщо в тебе буде час,
можна я приїду?
Завтра?
Наступних вихідних?
Коли ти приїдеш додому?
Я сумую за тобою.
Ще не спиш?
Дивно тут
без твого брата.
Можна подивитися?
Я пам'ятаю цю книжку.
Подобається?
Дивися. Це я.
Важко повірити.
Тобі не здається, що це було давно?
Ніби вчора.
Ти можеш так не думати,
та в твоєму житті зараз особливий час.
Мабуть.
Що ж…
Я люблю тебе.
- Добраніч. - Добраніч.
Джейкобе?
Що ти робиш?
Я тобі дещо приніс із дому.
Можна піднятися?
Чекай.
Можеш підніматися.
Як?
Зараз дехто вийде.
Привіт.
Привіт. Мені скоро на роботу.
Що ти там робиш?
У Кільці?
Калібрую електропанелі.
Ти щось приніс?
Ти забув це.
Дякую.
Як справи в школі?
Деякі твої колишні вчителі називають мене
твоїм іменем.
Це дивно.
Так.
Я запізнююся.
Чому ти не приходиш додому?
Я…
- Ти злий на мене? - Ні.
- Бо якщо я щось зробив… - Не зробив.
- Але якщо зробив… - Я не злий на тебе.
Я запізнююся.
Слухай, ти нічого не зробив.
Просто мені там незручно.
Чому?
Бо це не мій дім.
Я не знаю, як…
Я не твій брат.
Я знаю, це звучить…
Ми знайшли дещо в лісі.
Я і твій брат.
Воно поміняло нас тілами.
І коли я не схотів мінятися назад,
Джейкоб, він…
Нащо ти це вигадуєш?
Я не вигадую. Я хочу сказати правду.
- Прошу. - Відпусти мене.
Якщо ти справді не мій брат…
Тоді де він?
Він у цьому.
То…
Хто ти?
Я Денні.
Він помер.
Я не хотів, щоб так сталося.
Мені було так прикро.
Твій брат…
Маю надію, він не злиться.
Коуле.
Мені треба до мами.
А хто твоя мама?
Вона керує Кільцем. Лоретта Віллард.
Відвідувач до пані Віллард.
Вона сьогодні в місті.
Усе добре?
Агов… у тебе все добре?
Джейкобе?
Тепер ти працюєш під землею.
Тобто Денні.
Він думає, ти сердишся.
Я б сердився.
Що дістане зубами потилицю?
Гребінець.
Добре, ось ще одна.
Яке слово об'єднує
33 букви? Абетка.
Я знав, що тобі сподобається.
Мама зможе тебе витягти.
Вона в місті.
Треба її знайти.
Не хвилюйся.
Вона все поверне на свої місця.
Ходімо.
Коли ми все виправимо,
і ти знову будеш собою,
ти переїдеш додому?
Що таке?
Тут хтось є?
Ти вмієш спати?
Тоді добраніч.
Я сумував за тобою.
Чого воно хоче?
Іди геть!
Ти поранений?
Чого воно хотіло?
Ідеш?
Ми майже прийшли.
Ми на місці.
Джейкобе?
Що мені робити?
Джейкобе, що мені зробити?
Прошу, Джейкобе.
Джейкобе?
Джейкобе.
Не помирай.
Денні?
- Що? - Подзвоніть мамі.
- Як її звати? - Лоретта Віллард.
Мамо?
Я ж казала.
Я завжди буду поруч.
Джейкоб.
Я знаю.
Один, ми знову на точці відліку.
Сповільнюємося на один метр, від десяти до нуля…
Той струмок у лісі.
Ти перейшов його, коли він розтанув, тому тебе так довго не було.
Мені не здалося, що це було довго.
Але так і було.
Шкода, що тато й бабуся не можуть тебе побачити.
Це нечесно.
Хочу, щоб усе було, як раніше.
Коуле.
Це я, Денні.
Я розповів твоїм мамі й татові, що сталося.
Ти знайшов брата?
Він не сердився на тебе.
У мене тепер є дочка.
Хочеш познайомитися?
Добре.
Норо.
Норо, це твій…
- Привіт. - Привіт.
Коуле.
Привіт.
Який приємний сюрприз.
Я… дочитав.
І що скажеш?
Сумна історія.
І гарна.
Так. І це теж.
Як тобі?
Знову бути вдома?
Усе змінилося.
Так зазвичай буває.
Але не ви.
Чому?
Я вчила твого брата.
Я знаю.
І маму з татом.
Коли вони тут вчилися.
Це…
Як?
Був перший,
але твій дідусь його відіслав.
А потім з'явилась я.
Друга.
Друга хто?
Зміни — це частина природи.
А я — ні.
Так добре?
Трішки повернися.
Так?
Добре.
Мамо, не рухайся.
Коли мене не було…
ти сумувала за мною?
Мамо?
Понад усе на світі.
Добре?
Готова?
Готова.
Коуле?
Гей. Коуле.
Побачив щось?
Це той дім?
Він був інакшим.
Тут виріс твій батько.
Хто тепер тут живе?
Я не знаю.
Не здається, що це було давно?
Ніби вчора.
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин
Творчий керівник Володимир Лозицький ося.