TÖRTÉNETEK A HUROKBÓL
OTTHON
Ötvenöt.
Harminchárom.
Tíz?
Cole!
Jó napot!
Már felső tagozatos vagy.
Nagy változásnak tűnik?
Emlékszem, a bátyádnak nem volt könnyű.
Tényleg?
Elmondom, amit neki is mondtam.
Ha bármikor túl soknak érzed,
velem mindig beszélhetsz.
Rendben?
Jó.
Talán ez tetszene.
Sok a házim.
Ráérsz vele.
Jó volt látni téged.
Felhívhatom Jakobot?
Igen, vacsora után.
A bátyád keményen dolgozik.
És?
Tér kell neki.
Veled is ez lesz, ha felnősz.
Nem lesz így.
Majd megérted.
Miért nem marad minden ugyanolyan?
Az idő miatt.
Idő?
Mi mindig itt leszünk neked.
Könnyű, ugye?
De mit kéne lefotóznom?
Bármit, amit megőriznél.
Látod azt ott?
Középen.
Egyik nap azt hittem, van ott valaki,
pont a tetején.
Nehéz lehet megmászni, nem?
Így, hogy a bátyád a városban él,
jó, hogy van saját szobád?
Ja.
Jó, ha van tered, de néha már kicsit sok, mi?
Ne, ne, ne!
Cole, a bátyád hív!
Jakob?
Jól vagyok.
Igen.
Arra gondoltam,
ha nincs sok dolgod,
meglátogathatlak?
Holnap?
Jövő hétvégén?
Mikor jössz haza?
Hiányzol.
Fent vagy?
Furcsa...
hogy nincs itt a bátyád.
Megmutatod?
Emlékszem erre.
Tetszik?
Nézd! Ez én vagyok.
Nehéz elhinni.
Hosszú időnek tűnik?
Egy szempillantásnak.
Tudod, nem tűnhet úgy,
de ez egy különleges időszak.
Gondolom.
Hát...
Szeretlek.
-Jó éjt! -Jó éjt!
Jakob?
Jakob!
Mit csinálsz itt?
Hoztam neked valamit otthonról.
Feljöhetek?
Várj!
Oké, jöhetsz.
Hogyan?
Mindjárt kimegy valaki.
Szia!
Szia! Lassan megyek melózni.
Mit csinálsz ott?
A Hurokban?
Elektromos paneleket kalibrálok.
Akkor hoztál valamit?
Otthon hagytad.
Kösz.
És milyen a suli?
Néhány tanár a te neveden hív,
mert tanítottak.
Ez fura.
Ja.
El fogok késni.
Miért nem jössz már haza?
Én...
-Mérges vagy rám? -Nem.
-Mert ha csináltam valamit... -Nem, semmit.
-De ha igen... -Nem vagyok mérges, jó?
Elkések.
Figyelj, nem csináltál semmit.
Csak nem jó nekem ott.
Miért nem?
Mert az nem az otthonom.
Nem tudom, hogyan...
Én nem a bátyád vagyok.
Tudom, hogy hangzik...
Találtunk valamit az erdőben.
Én és a bátyád.
Testet cseréltünk.
És én nem akartam visszacserélni.
Jakob, ő...
Miért hazudsz nekem?
Nem hazudok. Próbálom elmondani az igazat.
-Kérlek. Kérlek! -Engedj el!
Ha tényleg nem te vagy a bátyám...
Akkor ő hol van?
Abban van.
Akkor...
Te ki vagy?
Danny.
Ő meghalt.
Nem akartam, hogy ez legyen.
Olyan rossz érzés.
A bátyád...
Remélem, nem dühös rám.
Cole!
Anyukámhoz jöttem.
Ki az anyukád?
Ő vezeti a Hurkot. Loretta Willard.
Igen, látogató jött Mrs. Willardhoz.
A városban van.
Minden rendben?
Hé, minden rendben van?
Jakob?
Jakob!
Jakob?
A föld alatt dolgozol.
Vagyis Danny.
Szerinte dühös vagy.
Én az lennék.
Hé, van szeme, de mégse lát, mi az?
Kukorica.
Oké, mondok még egyet.
A részecskék a legmerészebbek.
Mindenben benne vannak.
Ja, gondoltam, hogy tetszeni fog.
Anya majd segít kihozni téged.
A városban van.
Meg kéne keresnünk.
Ne aggódj!
Mindent visszacsinál olyanra, mint régen.
Gyerünk!
Ha ezt megoldottuk,
és újra a testedben leszel,
hazajössz, ugye?
Mi az?
Van ott valaki?
Tudsz aludni?
Hát, jó éjt!
Hiányoztál.
Mit akarhat?
Menj innen!
Megsérültél?
Mi a fene baja volt?
Jössz?
Közel vagyunk.
Ott van!
Jakob!
Mit csináljak?
Jakob, mit tegyek?
Kérlek, Jakob!
Jakob?
Jakob!
Jakob...
Ne menj el!
Danny?
Danny!
-Igen? -Szólna anyukámnak?
-Hogy hívják? -Loretta Willard.
Anya?
Mondtam.
Mindig itt leszek neked.
Jakob.
Tudom.
Egy, újra a kiindulási ponton.
Lassulunk, egy méteren, tízről nullára...
A folyam az erdőben.
Akkor keltél át rajta, mikor kiolvadt, ezért voltál el olyan soká.
Nem éreztem olyan hosszú időnek.
Pedig az volt.
Bár láthatna az apád és a nagyanyád.
Ez nem fair.
Bár minden a régi lenne!
Cole!
Én vagyok az. Danny.
Elmondtam a szüleidnek, mi történt.
Megtaláltad a bátyád?
Nem volt rád dühös.
Van egy lányom.
Szeretnéd megismerni?
Persze.
Nora!
Nora, ő a te...
-Szia! -Szia!
Cole!
Jó napot!
Micsoda meglepetés!
Én... Befejeztem.
Milyen volt?
Szomorú.
És szép.
Igen. Az is.
Milyen érzés?
Újra itthon.
Minden megváltozott.
Ez gyakran előfordul.
De maga nem.
Miért?
Én tanítottam a bátyád.
Tudom.
És a szüleidet is.
A te korodban.
Ez...
Hogy lehet?
A legelsőt
a nagyapád elküldte.
Aztán jöttem én.
A második.
Második mi?
A változás a természet része.
Én nem.
Ez milyen?
Egy kicsit arra.
Így?
Aha.
Anya, ne mozogj!
Amíg elvoltam...
hiányoztam neked?
Anya?
Mindennél jobban.
Jó?
Kész vagy?
Kész.
Cole?
Hé, Cole!
Van ott valami?
Ez az a ház?
Régen kicsit más volt.
Apukád itt nőtt fel.
Most ki él itt?
Nem tudom.
Hosszú időnek tűnik?
Egy szempillantásnak.
Kreatív supervisor Gömöri János t.