‫עלילות מהלולאה‬
‫בית‬
‫חמישים וחמש.‬
‫שלושים ושלוש.‬
‫עשר?‬
‫קול.‬
‫הי.‬
‫עכשיו אתה בחטיבת הביניים.‬
‫אתה מרגיש שזה שינוי גדול?‬
‫זכור לי שאחיך התקשה.‬
‫כן?‬
‫אגיד לך מה אמרתי לו.‬
‫אם אי פעם תרגיש מוצף,‬
‫תמיד תוכל לבוא ולדבר איתי.‬
‫בסדר?‬
‫כן.‬
‫לדעתי תאהב את זה.‬
‫יש לי שיעורים.‬
‫זה לא דחוף.‬
‫טוב לראות אותך.‬
‫אפשר להתקשר לג'ייקוב?‬
‫כן, אחרי ארוחת הערב.‬
‫אחיך עובד קשה.‬
‫אז מה?‬
‫הוא צריך מרחב.‬
‫גם אתה תצטרך כשתתבגר.‬
‫לא נכון.‬
‫אתה תשנה את דעתך.‬
‫למה הדברים לא יכולים להישאר כפי שהיו?‬
‫בגלל הזמן.‬
‫זמן?‬
‫תמיד נהיה כאן בשבילך.‬
‫קל, כן?‬
‫אז מה לצלם?‬
‫כל מה שתרצה לשמר.‬
‫רואה את זה?‬
‫במרכז?‬
‫איזה יום חשבתי שראיתי מישהו,‬
‫ממש למעלה.‬
‫זה טיפוס רציני, לא נראה לך?‬
‫אז כעת משאחיך גר בעיר,‬
‫נחמד שיש לך חדר משלך?‬
‫כן.‬
‫טוב שיש מקום, אבל לפעמים יש יותר מדי, נכון?‬
‫לא.‬
‫קול, אחיך בטלפון.‬
‫ג'ייקוב?‬
‫אני בסדר.‬
‫כן.‬
‫חשבתי,‬
‫אם אתה לא עסוק,‬
‫אני יכול אולי לבקר?‬
‫מחר?‬
‫בסופ"ש הבא?‬
‫מתי תבוא הביתה?‬
‫אני מתגעגע אליך.‬
‫עדיין ער?‬
‫זה מוזר...‬
‫שאח שלך לא כאן.‬
‫אפשר לראות?‬
‫אני זוכרת את זה.‬
‫אתה אוהב את זה?‬
‫תראה פה. זאת אני.‬
‫קשה להאמין.‬
‫את מרגישה שזה היה לפני הרבה זמן?‬
‫כהרף עין.‬
‫אתה יודע, זה אולי לא נראה ככה,‬
‫אבל זו תקופה מיוחדת בחייך.‬
‫יכול להיות.‬
‫טוב...‬
‫אני אוהבת אותך.‬
‫- לילה טוב. - לילה טוב.‬
‫ג'ייקוב?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫הבאתי לך משהו מהבית.‬
‫אפשר לעלות?‬
‫חכה שנייה.‬
‫בסדר, תעלה.‬
‫איך?‬
‫מישהי יוצאת.‬
‫הי.‬
‫היי. אני תכף צריך ללכת לעבודה.‬
‫מה אתה עושה שם?‬
‫בלולאה?‬
‫מכייל פאנלים חשמליים.‬
‫הבאת משהו, או...?‬
‫שכחת את זה.‬
‫תודה.‬
‫אז איך בבית הספר?‬
‫יש מורים שקוראים לי בשמך‬
‫כי הם לימדו אותך קודם.‬
‫זה משונה.‬
‫כן.‬
‫אני אאחר.‬
‫למה הפסקת לבוא הביתה?‬
‫אני...‬
‫- אתה כועס עליי? - לא.‬
‫- כי אם עשיתי משהו... - אתה לא.‬
‫- אבל אם כן... - תראה, אני לא כועס עליך, טוב?‬
‫אני אאחר.‬
‫תראה, לא עשית כלום.‬
‫אני פשוט מרגיש לא בנוח שם.‬
‫למה?‬
‫כי זה לא הבית שלי.‬
‫אני לא יודע איך...‬
‫אני לא אחיך.‬
‫אני יודע שזה אולי יישמע...‬
‫מצאנו משהו ביער.‬
‫אני ואחיך.‬
‫זה אפשר לנו להחליף גוף.‬
‫וכשלא רציתי להתחלף בחזרה...‬
‫ג'ייקוב, הוא...‬
‫למה אתה ממציא את זה?‬
‫אני לא. אני מנסה לומר לך משהו. את האמת.‬
‫- בבקשה. - עזוב אותי.‬
‫אם אתה באמת לא אחי...‬
‫אז איפה הוא?‬
‫הוא בזה.‬
‫אז...‬
‫מי אתה?‬
‫אני דני.‬
‫הוא מת.‬
‫לא התכוונתי שזה יקרה.‬
‫הרגשתי נורא כל כך.‬
‫אחיך...‬
‫אני מקווה שהוא לא כועס עליי.‬
‫קול.‬
‫אני צריך לראות את אימא שלי.‬
‫מי זאת אימא שלך?‬
‫היא מנהלת הלולאה. לורטה וילרד.‬
‫כן, יש לי פה מבקר לגברת וילרד.‬
‫היום היא בעיר.‬
‫הכול בסדר?‬
‫הי... הכול בסדר?‬
‫ג'ייקוב?‬
‫עכשיו אתה עובד במעמקי האדמה.‬
‫או בעצם דני.‬
‫הוא חושב שאתה כועס עליו.‬
‫אני הייתי כועס.‬
‫היי, על מי אבד הכלח?‬
‫על שדה תירס.‬
‫בסדר, הנה עוד אחת.‬
‫למה אטומים הם סנובים?‬
‫הם חושבים שהם ממש פצצה.‬
‫כן. חשבתי שתאהב את זאת.‬
‫אימא תדע איך להוציא אותך.‬
‫היא בעיר.‬
‫צריך למצוא אותה.‬
‫אל תדאג.‬
‫היא תחזיר את המצב לקדמותו.‬
‫בוא.‬
‫כשנתקן את זה ו...‬
‫תחזור לגוף שלך,‬
‫תחזור הביתה, נכון?‬
‫מה יש?‬
‫יש שם מישהו?‬
‫אתה מסוגל לישון?‬
‫טוב, לילה טוב.‬
‫התגעגעתי אליך.‬
‫מה הוא רוצה?‬
‫תסתלק!‬
‫נפצעת?‬
‫מה הייתה הבעיה של הדבר הזה?‬
‫אתה בא?‬
‫כמעט הגענו.‬
‫הגענו.‬
‫ג'ייקוב?‬
‫מה לעשות?‬
‫ג'ייקוב, מה לעשות?‬
‫בבקשה, ג'ייקוב.‬
‫ג'ייקוב?‬
‫ג'ייקוב!‬
‫ג'ייקוב.‬
‫אל תמות.‬
‫דני?‬
‫- כן? - אתה יכול להתקשר לאמי?‬
‫- מה שמה? - לורטה וילרד.‬
‫אימא?‬
‫אמרתי לך.‬
‫תמיד אהיה כאן בשבילך.‬
‫ג'ייקוב.‬
‫אני יודעת.‬
‫אחת, חזרנו לנקודת ההתחלה שלנו.‬
‫אנחנו מאטים, במטר הראשון, עשר בחזקת אפס...‬
‫הנחל ביער.‬
‫חצית אותו כשהוא הפשיר, ולכן נעדרת לאורך זמן רב כל כך.‬
‫הרגשתי שלא חלף הרבה זמן.‬
‫אבל אכן חלף.‬
‫הלוואי שאביך וסבתך עדיין היו פה כדי לראות אותך.‬
‫זה לא הוגן.‬
‫אני רוצה שהמצב יהיה כפי שהיה.‬
‫קול.‬
‫זה אני, דני.‬
‫סיפרתי לאמך ולאביך מה קרה.‬
‫מצאת את אחיך?‬
‫הוא לא כעס עליך.‬
‫יש לי בת כעת.‬
‫אתה רוצה להכיר אותה?‬
‫בטח.‬
‫נורה.‬
‫נורה, זה...‬
‫- היי. - הי.‬
‫קול.‬
‫הי.‬
‫איזו הפתעה נעימה.‬
‫אני... סיימתי.‬
‫מה דעתך?‬
‫זה היה עצוב.‬
‫ויפה.‬
‫בטח. גם זה.‬
‫איך ההרגשה?‬
‫להיות שוב בבית?‬
‫הכול השתנה.‬
‫זה נוטה לקרות.‬
‫אבל את לא.‬
‫למה?‬
‫לימדתי את אחיך.‬
‫אני יודע.‬
‫גם את אמך ואת אביך.‬
‫כשהם היו בני גילך.‬
‫זה...‬
‫איך?‬
‫היה מישהו ראשון,‬
‫אבל סבך שלח אותו מפה.‬
‫ואז אני הגעתי.‬
‫השנייה.‬
‫השנייה מה?‬
‫שינוי הוא חלק מהטבע.‬
‫ואני לא.‬
‫איך זה?‬
‫טיפה לשם.‬
‫ככה?‬
‫כן.‬
‫אימא, אל תזוזי.‬
‫כשנעדרתי...‬
‫התגעגעת אליי?‬
‫אימא?‬
‫יותר מכול.‬
‫בסדר?‬
‫מוכנה?‬
‫אני מוכנה.‬
‫קול?‬
‫היי. קול.‬
‫רואה משהו?‬
‫זה הבית הנכון?‬
‫בעבר הוא נראה טיפה שונה.‬
‫כאן אבא שלך גדל.‬
‫מי גר פה עכשיו?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אתה מרגיש שזה היה לפני הרבה זמן?‬
‫כהרף עין.‬ זה היה לפני הרבה זמן?‬