POVESTIRI DIN BUCLĂ
Ceva?
Aproape.
Băieți?
El e!
Este mort?
Frate!
Ce?
Ați auzit de monstru?
Ce monstru?
Sora mea zice că locuiește pe insula aia.
Cum arată?
Este mare, iar ghearele sale sfâșie orice.
Chiar și oase?
De aceea nimeni nu merge acolo.
Cum a ajuns acolo?
Chiar așa.
Sora mea nu a spus.
A venit din subteran și a ucis oameni.
Când?
Cu mult timp în urmă.
Din subteran?
Bucla.
I-a ucis.
Pe cine?
Pe oameni.
Așa că l-au lăsat acolo.
Atunci, de ce nu l-au ucis, pur și simplu?
Hai să aflăm.
Ce zici?
Te bagi?
Tata mi-a zis să nu merg niciodată acolo.
Încetează!
Atunci, să mergem.
Da, haide.
Va fi distractiv.
Ce caută aici?
Poate că așa a ajuns monstrul aici.
De ce a lăsat canoea?
De asta.
Ceva?
Acolo.
Stați!
Opriți-vă!
Salută monstrul din partea noastră!
Așteptați!
Stați!
A venit mama ta să te ia acasă.
George!
Ești acasă?
Haide. Hai să mergem.
Ești mai bine?
Când ai fost acolo, pe insulă,
ai văzut ceva?
Orice?
Ai spus cuiva?
Nu trebuia să te duci acolo.
Știu.
Dar acum, că ai făcut-o
și ai văzut ce ai văzut, să nu...
Să nu, ce?
Să nu spui nimănui. Niciodată.
Bine.
Promiți?
Promit.
Bine.
Încearcă din nou.
Oricând ești gata.
Bine. Acum rotește.
EȘTI ROBOT?
Ai vorbit din nou în somn.
Da? Ce am spus?
Erai supărat.
Legat de ce?
Tot vreau să pun un caiet lângă pat și să scriu.
Ne vedem diseară.
Cole?
Cole.
Ce faci?
Eu... Știi tu.
Cole, asta nu e jucărie.
Te puteai răni.
Pentru ce e?
Pentru nimic.
Atunci, de ce o ai?
Haide!
Acest model vechi este un cal de povară.
Sunt altele noi.
Mai avansate. Te interesează vreunul?
Îmi cam place ăsta.
E al meu și... Da.
Când terminăm aici, va fi ca nou.
O secundă.
Alo? Da.
Am deschis până la ora 17.00.
Da. Mâine la 18.00.
Laurel? Draga mea, vino aici.
Când puteți.
Scuze.
E în regulă.
Vezi? Nu ai de ce să te temi.
E doar diferit.
Nu le-am spus băieților ce s-a întâmplat.
Au întrebat?
Cred că le e frică.
Atunci, spune-le.
Mușcătura șarpelui s-a infectat.
Nu trebuie să fie un mare mister, nu?
Da, așa e.
E bun?
Da.
Ce fac copiii?
Bine.
Jakob va începe curând lucrul la Buclă.
Da, la reparații de panouri.
Doar pentru început.
Mă întrebam... Tata a vorbit vreodată despre insulă?
Și despre ce era acolo?
Cu mine nu prea a vorbit.
Nu, voi doi nu prea vorbeați.
Mai vrei niște ceai cu gheață?
Nu, e în regulă. Mulțumesc.
A spus vreodată ceva?
De ce?
Pentru că nu mai e aici.
Nu, nu este.
Ce a fost acolo
era ca un copil pentru el.
Dar oamenii nu au acceptat.
Ce crease.
El l-a creat?
Era viu.
În felul său.
Încă mai este.
De unde știi?
Pur și simplu, știu.
Atâta timp!
Singur. Bietul de el!
Bietul de el?
Ai idee ce am pățit acolo?
De ce nu l-a ucis, pur și simplu?
Era primul.
Știa că următorul
avea să fie mai...
Mai cum?
Ca noi.
Așa că l-a pus pe o barcă.
Nu trebuia să te fi dus acolo.
S-a simțit așa de vinovat!
Dar a realizat
că era prea diferit.
Oamenilor nu le plac lucrurile diferite.
Așa că tata l-a dus acolo ca să nu rănească pe nimeni?
Nu.
L-a dus acolo ca să nu-l rănească nimeni.
Mă recunoști?
Tatăl...
Tatăl meu...
El te-a creat.
Te-a pus pe o barcă,
să te ascundă aici și să te...
Să te protejeze.
Îmi pare rău.
Îmi pare rău că te-am rănit.
Nu am știut.
E în regulă.
Nu... E în regulă.
Nu voi...
Poftim.
Subtitrarea: Maria-Andreea Popescu
Redactor Robert Ciubotaru Popescu