ОПОВІДКИ З КІЛЬЦЯ - СЕЗОН 1
Допоможи.
Облиш, ти зможеш.
- Ну ж бо! - Допоможи. Серйозно.
Будь ласка, допоможи.
Я майже не торкаюся.
Ти все?
Добре. Моя черга.
Ходить за тобою Тінь ходить за тобою
Постать ходить за тобою
У неї карі й водянисті очі
Жовті нігті
Волохаті чорні руки
Коротка поїздка в іглу
Коротка поїздка…
Непогано.
Так. Поки найкраща спроба.
Запросиш Мей на побачення?
Можливо.
Чому ні?
- Я сказав можливо. - Можливо означає ні.
Мені це не так легко, як тобі.
Лорен?
Вона нічого. Але не така розумна, як Мей.
- Що? - Я не розумію.
Тобі ніхто не подобається.
Це все неважливо.
Прийде осінь, ми працюватимемо в Кільці й…
Мені вже дзвонили з пропозиціями.
Серйозно?
Нове життя. Залишимо це гівно позаду.
Усе, я зрозумів. Ще раз?
Так.
До роботи.
Скоро все зміниться.
Випускний.
Морква.
Восени почнеш працювати в Кільці?
Ти думав, у яку галузь хочеш?
Я…
Не обов'язково вирішувати зараз.
Ні, але варто про це подумати.
- Так. - Я не знаю…
- Усе гаразд. - Чим хочу займатися.
У Кільці?
Загалом.
Може, малювати.
Усім потрібне хобі.
Що таке хобі?
Зацікавлення.
А в тебе яке?
Час ще є. Небагато, але…
Час.
Я люблю хокей.
Джейкобе.
Уже краще.
Непогано заштрихував.
Дякую.
Ти почистив зуби?
Ти пропустив.
Хочеш помінятися?
Перерва?
Аякже.
Ну ж бо.
Не виходить.
Бляха.
Що б ти вибрав: бути невидимим чи чути думки людей?
Невидимим.
Тоді не довелося б чути, що люди думають насправді.
Але якщо ти невидимий,
люди можуть казати, що думають,
бо не знатимуть, що ти там.
Я триматимуся подалі від людей.
Тоді навіщо бути невидимим?
Що це?
Схоже на морську міну.
А чого вона тут?
Чого тут узагалі щось є?
Піди глянь.
А якщо це міна?
Просто схоже. Це не міна.
Ну ж бо.
Що там?
Нічого.
Залізь усередину.
Сам лізь.
Ні, ти. Давай.
Денні?
Що сталося? Як ти…
Що ти…
Джейкобе?
Я був там. А тоді…
Це не смішно.
Це неможливо. Це…
Глянь на мене.
Усе буде добре.
Ні, не буде.
Дихай.
- Дай подумати. - Ні. Я…
Треба… Допоможіть.
- Що ти робиш? - Допоможіть!
Ти чого? Замовкни. Зачекай.
- Чому? - Так…
Не знаю. Якщо ми…
Якщо залізеш туди, ми…
- Ні. - Усе буде добре.
- Не полізу. - Не бійся.
Я залізу.
- Я залізу. - Денні, ні…
Що?
Гаразд.
- Добре? - Лізь.
Гаразд.
Я — це я.
Я теж.
Ти злякався.
Ні, неправда.
Це круто.
Що?
Ця штука…
Вона нікуди не дінеться, і можна мінятися знову.
Хочеш знову помінятися?
Боїшся?
Ні.
- Так, боїшся. - Ні, не боюся.
Облиш. Буде круто.
Побути день кимось іншим. Скажи?
Я буду тобою… А ти мною?
Так. На день.
Один день?
Так.
Ну ж бо, буде весело.
- Будь обережний. - Гаразд.
Добре.
Давай наввипередки до міста.
Добре?
- Так. - Гаразд.
Джейкобе.
А як хтось здогадається?
Звідки?
Здуріти можна.
Джейкобе.
Привіт, це Джейкоб. Тобто Денні.
Вітаю.
Муки вибору?
Ні, ми…
Ми просто гуляємо.
- Тут? - Так, тут.
Зрозуміло.
Не буду вам заважати.
Так.
Що скажеш?
Краще жовтий.
Ходімо.
Що?
Це мій дідусь.
Він керує Кільцем, так?
Так.
Тебе, мабуть, чекає хороша робота.
Мабуть. Не знаю.
Ходімо.
Ти знаєш, де моя кімната.
І знаєш мого брата.
Мама з татом повернуться пізніше.
Що мені їм сказати?
Просто… Не знаю. Не створюй мені проблем.
Ми мало розмовляємо.
Що ще?
Не рийся в моїх речах.
Ти про що?
Не відкривай шухляди і подібне.
Ти б не хотів, щоб я рився?
Ні, звісно.
Іди.
- Домовилися. - Добре.
А мені що робити?
Просто дофарбуй амбар.
Я теж не хочу проблем.
Тож дофарбуй.
Добре.
Тоді підеш до мене додому?
І спати там?
Так, мабуть.
А як же твоя сестра?
- Не знаю, як… - Не зважай на неї.
Побачимося завтра.
Так, до завтра.
Гей.
Не спустишся?
Виглядає непогано.
Мій тато іноді тут грає.
Був усередині?
Я покажу.
Зараз їх тут немає, звісно ж.
Пробач.
Спробуємо ще раз?
Як минув день?
Добре.
Що?
Іди геть. Я в душі.
Закінчив фарбувати?
Обдумав пропозицію дядька Генрі?
Не зовсім.
Я знаю, ти хочеш працювати в Кільці
восени. Але твої оцінки…
Треба бути реалістом.
Усім нам.
У тебе не ті можливості, що в твого друга.
Працюй у кар'єрі.
Гаразд? Це не кінець світу.
Боже, дай мені… Можна я договорю?
Якщо Денні не хоче там працювати, чому ти його силуєш?
Я б не силувала, якби ти був на моєму боці,
якби ми були заодно, якби… Забудь…
Кейт… Я… Ні, я на твоєму боці.
І на боці Денні.
Я не хочу тиснути на нього.
- Змушувати. - Що? Ти…
Ти поняття не маєш, як це —
щодня робити те, що ненавидиш.
Із мене досить.
- Привіт, друже. - Що?
Усе гаразд.
Ти проспав. Ми спізнимося. Ходімо.
Дене.
Покажи їм усім.
Добре.
Як ти?
Щось сталося?
Начебто ні. А в тебе?
Чекай, ти…
Що? Я його видавив.
Гаразд.
Ти про це хотів спитати?
Щось іще?
Мені наснився дивний сон.
Я був тобою.
Так?
Тебе було двоє. Нас.
А тобі щось снилося?
Думаю, так. Але я не пам'ятаю.
Ти ще хочеш помінятися сьогодні назад?
Може, завтра?
- Серйозно? - Так.
Ще день. Яка різниця?
Твоя мама питала, чи ти працюватимеш у кар'єрі.
Серйозно?
Що ти сказав?
Нічого.
Чому ти брехав про дзвінки з Кільця?
Вони не знають, але я можу краще.
Я нізащо решту життя не буду трощити каміння.
І що ти робитимеш?
Якщо вона спитає, скажи ні.
Якщо я скажу ні…
Що ти зробиш для мене?
Щось придумаю.
Я — не я.
Тату…
Тобто пане Вілларде. Джейкоб удома?
Так, він у своїй кімнаті.
Привіт.
Що таке?
Мей.
Я хочу помінятися.
Заспокойся.
Я їй симпатизую.
Ти хотів, щоб я щось зробив.
Якщо це для мене,
то давай поміняємося. Зараз.
- Слухай… - Ні.
Я хочу бути собою.
А я — ні.
Ти про що?
Я тут подумав.
Про майбутнє і про те, що твій дід керує Кільцем.
І що?
Я казав, що не буду трощити каміння решту життя.
Джейкобе!
Джейкобе, відвали!
Джейкобе!
Хлопці!
Джейкобе.
Агов!
Відвали!
Денні, іди додому.
- Але… - Давай.
Ти в нормі?
Усе добре.
Джейкобе?
Джейкобе!
Що?
Як намалювати машину?
Це складно.
Дзвонить тато Денні. Ти знаєш, де він?
Ви побилися.
Я не хочу про це говорити.
Ніби я хочу.
Джейкобе.
Ти бачив Денні?
А що?
Мій тато бачив його вчора біля амбару.
Він був засмучений.
Із ним усе добре.
А ти його бачив?
Ні, він має бути десь тут.
Із ним усе добре.
Я для тебе дещо намалював.
Мені подобається.
У мене така довга шия?
ДЖЕЙКОБ
Усе добре?
Джейкобе?
Джейкобе!
Джейкобе?
Допоможіть!
Тобі треба стрижка.
Обов'язково.
Знаєш, що він там робив?
Джейкобе?
Я нічого не міг…
Він не вмів приймати рішень.
- Не вміє. - Правильних рішень.
Кейт.
- Він шанував тебе. - Шанує.
Мені шкода.
Через те, що сталося. Справді.
Нам теж.
Так.
Про що він думав?
Не знаю.
Я досі тут.
Ти подумав, що робитимеш
після випускного?
Оцінки в мене не дуже.
Нормальні.
Так.
Ага, я думаю, мабуть…
Мабуть, піду працювати в Кільце.
Чудово.
І ти завжди можеш малювати.
Як хобі, як ми й говорили.
Я не буду більше малювати.
Ти прийняв правильне рішення.
Справді?
Дідусь дуже зрадіє.
Правда?
Що таке?
Я сумую за другом.
Джейкобе?
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин
Творчий керівник Володимир Лозицький ту життя.