Dobrý večer.
Nebo dobré ráno, podle toho, kde jste.
Jsem Russ Willard,
zakladatel Centra experimentální fyziky
ve městě Mercer v Ohiu.
Říká se mu „Smyčka“.
Čím se zabýváme?
Odhalujeme a zkoumáme záhady vesmíru.
A předkládáme vám výsledky našich výzkumů. Uvidíte věci, které se vám
budou zdát neskutečné.
A přesto se dějí.
Všichni obyvatelé Merceru jsou se Smyčkou nějak propojeni.
A vy poznáte jejich příběhy,
v pravý čas.
Tak...
Můžeme začít.
CENTRUM EXPERIMENTÁLNÍ FYZIKY V MERCERU
Loretto.
Tohle přesahuje tvoje teorie. Musíš respektovat meze.
Meze, které ty sám ignoruješ?
Existuje dobrá a špatná cesta, jak získat odpovědi.
Nemůžeš ukrást část Zatmění,
aby si toho nikdo nevšiml.
Nic jsem neudělala.
-A Loretta? -Co je s ní?
Vystavuješ ji nebezpečí. Ona potřebuje mámu.
Umí se o sebe postarat.
-To se o tobě říct nedá. -Už stačí.
Říkám ti, vrať to.
Odejdi.
Vypadni!
Loretto?
Šach.
Proč se na tebe ten muž zlobil?
Protože jsem něco vzala.
-Řeklas mu, že ne. -Ale vzala.
Mně říkáš, že krást se nemá.
Neukradla jsem to.
Získala jsem to.
Vrátíš to?
Potřebuju nejdřív něco zkusit.
Můžu ti pomoct?
Ne. Je to nebezpečné.
Ta věc je z podzemí?
Co tam dole děláte?
To bys nepochopila.
Ale pochopila.
Možná.
Jednou pochopíš.
Nebylo by to skvělé?
Co?
Kdybychom spolu pracovaly ve Smyčce.
To by bylo.
Ani nevíš, co bychom dělaly.
Nevadí. Byly bychom spolu.
To ano.
Almo?
Vrátíš to?
Potřebuju nejdřív něco zkusit.
-Prosím, Jerry. -Děkuji.
Mnohem lepší, Betty.
Podívej se na to.
Přijď po hodině.
Máma bude pyšná.
Almo!
Almo?
Almo!
Hej!
Co to děláš?
Trefuju se mu do oka. Přináší to štěstí.
Přestaň.
Proč?
Co kdyby to někdo dělal tobě?
Je to jenom robot.
Almo!
Víš, odkud roboti pocházejí?
Dej mi pokoj.
Můj bratr říká, že z podzemí.
Buď je vyrábějí, nebo tam prostě jsou.
Co tady vlastně děláš? Je to můj les.
To teda není.
Oficiálně ne, ale...
Co tady děláš?
Někoho hledám.
-Ztratila ses? -Ne. Ona se ztratila.
Kdo?
Nepotřebuju tvou pomoc.
Nechoď tam.
Straší tam.
Almo?
Říkal jsem, že tady straší.
No, skvělé.
Sbírám ty nepoškozené.
Koho hledáš?
Kamarádku?
Mámu.
Pomůžu ti.
Jestli chceš.
Tady stál váš dům?
Nikdy jsem ho neviděl.
Protože zmizel.
Máma pracuje v podzemí?
Moji rodiče taky.
Možná budou vědět, kde je.
Máma bude v pracovně, ale musíme být potichu.
Nesmíme ji rušit.
Četl jsi můj návrh?
Ještě tam něco chybí.
-A co? -Pár odpovědí.
Zodpověděla jsem všechny otázky.
-Je tam všechno. -Mami.
Odvedla jsi dobrou práci, to neříkám.
-Tak, co říkáš? -Mami.
-Nevidíš, že pracuju? -Já...
Mluvím s dědečkem.
-Jen jednu otázku... -Cole!
Promiň.
Je to ještě kluk.
Moc dobře ví.
To ty taky.
Máma.
Ukážu ti svůj pokoj.
Hej.
To je můj bratr.
Ahoj.
Hledá svoji mámu.
Řekl jsi to mámě?
Nešlo to.
Je naštvaná?
Tohle se vám bude líbit.
Když hvězda umírá, ne vždy vybuchne.
Nerozumím.
Většinou vybuchne a jasně zazáří. Ale někdy prostě zmizí.
Potichu, jako když zhasneš světlo.
A zbude jen přízrak.
Gravitační síla.
Černá díra.
Kam jdeš?
Musím ji najít.
Co je to?
To vzala Alma.
Kde?
Tam dole. V podzemí.
Co je to za materiál?
Opatrně.
Jdu s tebou.
Co má tvůj táta s rukou?
Vím, je to divný.
V noci ji musí sundat a strčit do nabíječky.
A tvoje máma?
Moc ji nevidím.
Jako já Almu.
Proč jí neříkáš „máma“?
Nemá to ráda.
Ta moje by taky radši nebyla máma.
To jsem neřekla.
Nezlob se.
Já se nezlobím.
-Vypadá to tak. -Nezlobím.
Najdeme ji.
Jak to víš?
Prostě vím.
-Kdybys byla ona... -Nejsem ona.
Kdyby ano, kde bys byla?
Doma.
Zlato?
Ahoj.
Co ti říkal táta?
To, co vždycky.
Nepracuj moc dlouho.
Lehni si.
Dej sem ucho.
To studí.
Nebuď padavka.
Co to je?
Myslím, že to souvisí s tímhle.
A s Almou.
A s tím, co dělají tam dole.
-Ahoj, Cole. -Dobrý den.
Hledám Almu.
Její mámu.
Pracuje tady.
Zmizela.
Aha...
Počkejte chvilku.
Jedno děvče hledá svoji mámu, Almu.
Jsi si jistá?
Dobře, díky.
Jak to říct?
Tvoje máma tady nepracuje.
-Co? -To není pravda.
-Jen se snažím pomoct. -Lžete.
Nezlobte se.
Haló?
-Ahoj. -Ahoj.
Byl tady Cole s nějakou dívkou.
Fakt?
Volám, protože
to bylo dost divné.
Říkala, že se její máma jmenuje Alma.
Jsi tam? Haló?
Haló?
MERCERSKÁ KRČMA
Vidělas ji?
Ty jdeš dovnitř?
Hledáš někoho, maličká?
Almo!
Znáš ji?
Stalo se tam něco?
Je to jasné...
Kdybych s ní dnes zůstala...
Zůstala kde?
Přece doma. Byly bychom teď spolu.
Až budu já mít dítě,
tohle mu nikdy neudělám.
Vždycky tu pro něj budu.
Chlapec ještě neuměl ani číst.
Loďka pro něj byla jen úžasnou hračkou.
Odnesl si ji domů.
Ale udělal velkou chybu.
Co se asi stalo její mámě?
To patří mámě.
Jak se jmenuje tvoje máma?
Loretto?
Skutečně se to stalo.
Co?
Nebyl to sen.
Ta dívka.
To jsem já.
Kde je ta dívka?
Ty o ní víš?
Odpověz mámě.
Byla ve tvé pracovně.
Říkal jsem jí, ať tam nechodí. Utekla.
Víš, kdo jsem?
Vím, je to velmi zmatené.
Kde je Alma?
Alma je...
Už se nevrátí, že?
Můžu za to já?
Že odešla?
Ne.
Ty za to nemůžeš.
Tak proč mě opustila?
Pracovala na jednom experimentu.
Já...
My obě jsme se dlouho snažily to pochopit.
Vědecky.
Nikdy se nám to nepodařilo.
Vypadá to...
Že ne všechno v životě dává smysl.
Ty jsi já, že?
Vím, že je ti moc smutno.
Ale nebude to tak napořád.
Nebude?
Můj dům je i tvůj.
Cole a Jakob jsou tvoji...
Moji synové.
Máš domov. Rodinu.
Úplně nový život.
Všechno na tebe čeká. Věř mi.
Dej tomu čas.
A Alma?
Bude to znít hrozně,
ale Alma nechtěla být mámou.
Cole říká to samé o tobě.
Víš, odkud je tohle?
Co je to?
Zatmění.
Tlukoucí srdce Smyčky.
A všeho, co je nahoře. Proto jsi teď tady.
To všechno řídí Zatmění.
Alma chtěla zjistit,
odkud Zatmění pochází.
A ona tam teď je?
To nikdo neví.
Budeš přemítat, jestli se to stalo,
nebo to byl sen.
Jednoho dne, za mnoho let,
uslyšíš o dívce, která hledá svoji mámu.
A budeš s ní mluvit, jako já teď s tebou.
A co teď?
Kam mám jít?
Domů.
V průběhu času uvidíš tolik věcí,
které se budou zdát neskutečné.
A přesto se dějí.
Loretto?
Můžeme to probrat zítra?
Jistě.
Kdykoli budeš chtít.
Mami?
Nemůžeš spát?
Našla jsi ji?
Ano.
Všechno je v pořádku.
Pojď sem.
Něco jsem provedl?
Ne. Vůbec ne.
Zlatíčko moje.
Tohle jsem našla. Sbíráš je, ne?
Je dobrá?
Moje matka...
Opustila mě, když jsem byla stará jako ty.
A chci, abys věděl, že jsem tady pro tebe.
A vždycky budu.
Kreativní dohled Vít Bezdíček y pro tebe.