Mike, beviszem Alicia asszonyt a rendőrségre.
Kérlek, hogy küldj oda egy mentőt. Tartson ki,
asszonyom. Minden rendben lesz.
Uram, van itt egy hölgy, súlyosan megsérült. Kell neki egy mentő.
Kiszállni!
Várjon! Az ügyész irodája itt van a sarkon. Hadd vigyem el oda!
Ne aggódjon! Innentől majd mi foglalkozunk vele.
Hé, biztos úr! Kérem, beadtak neki valamit!
Javier Reyes… letartóztatom személyi
szabadság megsértéséért.
Mozgás!
Befelé!
Hallottuk, hogy te ölted meg Santos járőrt. Tudod,
mit csinálunk a rendőrgyilkosokkal? Indulás!
KIRÁLYOK VOLTUNK
Mi az, Rodri? Tényleg pornót nézel a halottak között?
Dehogyis. Vicces videókat a YouTube-on.
Mi szél hozott, Mike?
Hát… az álrendőr, akit lelőttek Xalpitában…
A nagybátyám volt.
Á, nagyon sajnálom.
A srác, aki nazarénus akart lenni, ő is a rokonod volt?
Santos… ő egy régi barátom volt.
Figyelj, a boncolás eredményét és a ballisztikai
jelentést is Ortega kapta meg.
Hogy érted, hogy „is”? Azt mondod, hogy Santosnál volt boncolás és van
ballisztikai jelentés is?
Persze. Régen nem volt kötelező, de új a törvény. Már csak azért is, mert egy
rendőr is érintett az ügyben.
Miért kérte Ortega, hogy neki küldjétek el?
Tudod, hogy én csak parancsot teljesítek. Tőle kérdezd.
Mit keresel itt?
A hullaházból jövök és megtudtam valami nagyon
érdekeset… Beszélnünk kell, Ortega.
Igen. Beszélnünk kell.
Tudod, miről akarok beszélni, igaz?
Arról, hogy Taiguer volt az apád?
-Te tudtad, hogy Taiguer fia vagyok? -Többet tudok, mint hinnéd.
Pocsékul érzem magam, Ortega. Mindig is szemét voltam vele.
Láttam, meghalni, és most láttam őt a boncasztalon!
Anyám miért nem mondta el soha?
-Talán erőszak volt? Erőszak volt, Ortega? -Hé, nyugodj meg. Egyszerűen csak
nem működött. Ilyen a szerelem.
És szerinted Anyám miért nem mondott semmit
a halála után? Mégiscsak az apám volt, nem?
Nora két lépéssel előtted jár, haver. Ma bejött és elintézte,
hogy az apád ne kerüljön tömegsírba. Azért, mert az apád volt. Azért.
Feladom magam.
Reyes járőr a központnak, hallotok? Itt van…
Hé, hé, hé, hé nyugi. Hagyd.
-Ortega, mit csinálsz? -Nahát, itt van szegény
Javo nagyszerű bátyja.
Szeretem a fiatalokat, Ortega.
Mintha az egész világ egy rohadt film lenne nekik. Te is
ilyen voltál, amikor kezdted. Azt hitted, ez a Miami Vice.
RENDŐRSÉG
Gyerünk, Javier.
Na, mozogjál már!
Ez a rohadék veszélyes. Elrabolt egy embert, Ortega.
Mint az öcséd. Ezek a szemetek mind egyformák, Mike.
Egy rendőr mindig legyen pártatlan. Ha lecsukjuk Venegast…
Le kell csuknunk Javót is. Kapnak vagy harminc évet.
Az Javónak maga lenne a pokol, ez a szarházi meg egy luxuslakosztályban
élhetne egy csomó csicskával. És biztos, hogy Venegas odabent kinyíratná Javót.
Csalódtam benned, Ortega. A példaképemnek tekintettelek… de te is csak egy korrupt
-zsaru vagy. -Amikor megvédtelek téged és az
öcsédet, az nem volt korrupció, mi?
Azt mondod, korrupt vagyok…
de te éltél egész életedben egy fedél alatt
egy tolvajjal. Én komolyan nem értem, hogy gondolod ezt.
Hogyha a családról van szó, akkor mindent szabad. Mi? Szóval?
Vigyük be vagy engedjük el?
Döntsd el, de most azonnal.
Az egyetlen jó dolog az életemben Santos volt.
Ne mondd már ezt, Malena! Annyi minden van még az életben.
„Annyi minden van”.
Csak én tudom, hogy mit érzek.
De hát lesz egy gyereked! Annyian szeretnek téged…
-És Javo. -Ő ölte meg Santost,
bevallotta. És hazudott nekem.
Szeret téged. Ami történt, az tragédia. És ki a hibás egy tragédiáért?
Senki nem bűnös. Mindketten tehetnek róla. És attól még, mert azt mondta, ő volt,
még nem ő a felelős.
Santos sosem ivott, de aznap este igen, méghozzá miattad! Bocsáss meg Javónak!
Nem bocsájtok meg neki! Nem csak kihagyott dolgokat, hanem hazudott nekem!
Azt mondta, a gyilkos elszaladt, de az a gyilkos nem létezik!
Gúnyolódott a fájdalmamon! Aki erre képes, az nem szeret. És ne fogjuk ezt
arra, hogy még fiatal, mert a fiam is fiatal volt, mégis okosan viselkedett.
Santos sem volt mindig okos. Ő is követett el hibákat.
Tudod, mit, Heidi? Ezt én már nem hallgatom tovább!
Az én fiam példás életet élt. Nazarénusnak készült.
Azért esküdött fel az Úrra,
hogy vigyázzon erre a házra.
Santos nem volt példakép, se tökéletes, se szent, ahogy mindenki hiszi.
És nem ezért a házért esküdött fel az Úrra!
Elég volt, Heidi! Menj innen!
Menj innen, kérlek.
Rám haragudhatsz, de az unokádra nem.
Santos volt a kis Santitos apja. Vagy azt hitted, csak tiszteletből kapta a nevét?
Miről beszélsz? Olyan voltál neki, mintha a húga lennél.
-Az nem lehet… Nem lehet… -Ő nem volt szent, Malena. Ahogy Javo… ő
is mindig eltitkolta előled az igazságot. És hazudott a
nazarénusokról meg az Úrról is.
A Kelet királyai, ezek voltunk…
Itt játszottunk gyerekkorunkban.
És itt szövögettük az álmainkat is.
Ez a fal mutatja, kik vagyunk… Ez jelzi hova tartozunk.
Mit csináljak veled, Javier? Napok óta ezen agyalok.
Fogalmad sincs, mennyire vágytam rá, hogy elkapjalak… és a rács mögé dugjalak.
Ha tényleg ezt kell tenned… akkor tedd meg, Miguel.
Legalább nem kell visszasétálnom.
Mindegy, Malena úgyis elküldött a francba. Gondolom, most örülsz.
Nem. Te nem ismersz engem, Javier. Nem olyan vagyok.
Malena az, aki nem szeret.
Te tudod, hogy mi fáj nekem, haver? Az, hogy tudod, hogy itt, a falnál,
Malenával megölsz engem, Mike.
Hidd el, hogy nagyon megbántam. Tudom, hogy nem csinálhatom vissza, és meg kell…
meg kell fizetnem azért, amit elcsesztem. De könyörgök…
vigyél el végre az ügyészhez, Mike! Azt akarom, hogy legyen már ennek vége.
Hé!
Most mit akarsz? Mi? Azt mondod majd, lelőttél, mert szökni akartam?
A börtön nem elég büntetés neked.
Milyen édesek!
Jaj, Mama! Milyen cuki dolgokat csináltál.
Ó, és ezeket kézzel kötötte a dédmamája.
Gyönyörű, és annyira édes.
-Mi ez, Miguel? Mit csinálsz az öcséddel? -A te kis Javód…
elmond neked valamit.
Mit csinálsz, Mike? Mi?
Most elmesélheted nekik, hogy mit tettél. Vagy ez, vagy a börtön.
Csak én állok a vádlottak padján?
Mert csak te vagy rabló. Csak te vagy emberrabló.
Hogyhogy emberrabló? Miket beszélsz, Miguel?
Mondd el!
Anya, amikor meghalt Santos,
segíteni akartam Malenának kifizetni a házat. És sajnos rossz kocsit loptam el.
És a fickó megfenyegetett, hogy megöl titeket, ha nem rabolom el Alicia
-asszonyt. Nem tehettem mást. -Mi?
És hogy van Alicia asszony?
Rosszul! Most is az életéért küzd!
Mama… te tudtad?
Igen.
Még te is őt fedezed? Te nem rendőr vagy? Mi a szart keres itt Javier?
-Mama! -Vidd be őt az őrsre.
Mama!
Tudom, hogy csakis én vagyok a hibás!
Nem hittem volna, hogy van a világon olyan ember, mint te. Nem is akarom tudni,
hogy mi történt Santosszal.
Azt, és mindent, ami azután történt… amit titkoltam, szerelemből tettem. Azért,
mert szeretem Malenát.
Milyen szerencse, hogy a bátyád nem fog lecsukni.
Többé már nincs helyed itt, Javier. Már nem tartozol ide! Menj el! Megmondtam,
-hogy menj el! -Mama! Mama! Anya, kérlek! Anya!
Igen! Takarodj el innen!
Tudom, hogy ez kellemetlen, és sajnálom…
De ideje lenne megmagyaráznod.
Hát… fiatal voltam, amikor megismertem Taiguert.
Első látásra beleszerettem.
Találkozgattunk… persze titokban… és… teherbe estem.
Megkértem, hogy hagyja abba…
a bűnözést és… közöltem vele, hogy válasszon: vagy az… vagy én.
Az az élet… nem való… sem egy babának… sem egy családnak.
Én meg ott maradtam, egyedül…
Gyermeket várva.
Miguel Ángelt én mindig is szeretni fogom.
Ő egy jó ember. Mindent tudott Taiguerről és rólam…
de nem zavarta.
És aztán… mi ketten összeköltöztünk, és… a többi már történelem.
Már régen el kellett volna mondanom, de…
Sosem volt merszem. Azt akartam hinni, hogy soha nem tudod meg.
Bocsáss meg, fiam.
Gondoltam, hogy ide fogsz jönni.
Gyere.
Rengetegszer voltam itt gyerekkorrom óta, de mindig csak Taiguerrel.
Egyedül töltöttem az éjszakát, nélküle…
Rettentő fura érzés. Végül is ez egy temető.
Igaz, hogy kocsiknak, de akkor is temető.
Csak roncsok. És mind halott.
A magány borzalmas érzés lehetett Taiguernek ennyi éven át.
De ő választotta ezt az életet. Ő döntött úgy,
hogy magányosan fog élni itt, a roncsok között.
El kell menned, Javo. Nem könnyű ezt mondanom az öcsémnek, de…
Nem vagy biztonságban, ha itt maradsz.
Venegas érinthetetlen, és nagyon haragszik rád.
Bármikor eljöhet ide, hogy megbüntessen.
Otthon a nevedet se mondják ki. És Malena…
Tudom. Gondoltam is rá. És meggondoltam magam.
Összeszedem a holmim és elmegyek északra.
De előtte… beszélj vele. Búcsúzz el tőle. Malena szereti lezárni a dolgokat.
Javo…
Én szeretlek téged.
Mindig is a kisöcsém leszel.
Mindig szeretni foglak.
Hallottam, amit Mike-nak mondtál.
Amikor terhes lettél Taiguertől… hány éves voltál?
Tizenhat.
Még gyerek voltam.
És… elmondtad a nagyszüleimnek… hogy ki a gyereked apja?
Nem.
Az apám többé nem beszélt velem. Úgy halt meg, hogy nem tudta meg.
Én soha nem akartalak bántani.
Mindent azért tettem… hogy te ne kövesd el ugyanazokat
a hibákat. Gyűlölhetsz engem, hogy el kellett mondanod, hogy ki az apja,
pedig én sem mondtam el neked.
Én nem gyűlöllek, Mama.
Azt, hiszem, most már megértelek. És… remélem, hogy te is megértesz engem. Ugye?
Mike mondta, hogy itt talállak. Én csak… el akartam köszönni, Malena.
El kell mondanom valamit.
Kisbabát várok.
-De miért nem mondtad el? -Mert éppen embereket raboltál el…
Malena, már elmondtam, mi történt. Az az egész…
Nézd, sokat gondolkodtam és…
Hibásnak érzem magam, amiatt, ami Santosszal történt. Értsd meg én… nem
akarok gyereket olyantól, aki bármilyen okból is képes ilyen dolgokra.
És megtartod?
Igen… Ez a baba meg fog születni és boldog lesz.
Jó.
Az anyjával.
Szóval csakis az anyjával? Egyedül fogod felnevelni?
Nem ő lesz az első. Santosnál sem volt szükségem férfira, és most sem lesz.
De ez a gyerek az enyém is!
Malena, kérlek! Legyen minden olyan, mint régen, helyrehozok mindent.
Együtt sikerül, drágám.
-Ha eléggé szeretjük egymást, akkor… -Te nem értesz semmit,
Javier. Az élet elvette a fiamat.
És most ad egy másikat. Itt az esély, hogy most jól csináljam.
És nem fogom elszalasztani!
-Már nem is szeretsz engem? -De. Mindig szeretni foglak…
De ez túlságosan fáj. A szerelmet ki kell érdemelni…
és mi ketten nem érdemeltük ki.
Én őrülten szeretlek téged, Malena.
Én nem akarok nélküled élni.
Akkor inkább meghalok.
És ha egyszer majd meg tudsz bocsátani nekem…
én akkor itt leszek neked és a fiamnak…
NAGYON SZERETLEK. HEIDI.
Az északi busztársaság járata azonnal indul
Tijuana felé. Kedves utasaink, kérem, fáradjanak az ajtóhoz.
-Hívj, ha odaértél. -Jó, kicsim. Szeretlek.
Jó reggelt kívánok minden kedves kollégának és kolleginának az
itzapalapai rendőrségen. A mai napon, hála annak a hősies munkának,
amit kollégáink Ortega Martín és Reyes Migel Ánhel végeztek,
sikerült felszámolnunk a kerületünkben működő emberrabló bandát,
amelynek vezetője Brájen Teheda, alias „Pitbull" és Sandro Pérez,
alias „Csano" voltak.
És ezért a kerületi kapitányság nevében most átadom a rendőrségi érdemérmet,
amit mind a ketten a nemrég elhunyt Raúl Santos Escobar közrendőr
emlékének ajánlottak. Egyúttal hölgyeim és uraim
azt is bejelentem, hogy Reyes közrendőrt előléptetem
alhadnaggyá.
Gratulálok.
Milyen szép az új irodád, Mike!
Köszönöm. Szeretnék mutatni valamit. Foglalj helyet, kérlek.
A boncolási jegyzőkönyv.
Visszaélhettem volna a helyzettel, mondhattam volna,
hogy Javo meggyilkolta, de
Nem vagyok ilyen. Ahogy láthattad… baleset volt.
És Javo ártatlan.
-Az én Santosom nem lett volna öngyilkos. -Nem.
Nem azt mondtam.
Van olyan, hogy a halál beférkőzik az életünkbe.
Azért véded őt, mert az öcséd. Én a fiamat védem.
Nem, Malena, én nem védek senkit. A jelentésben az áll…
hogy Santos sütötte el a fegyvert.
Nem számít, hogy nem Javier húzta meg a ravaszt.
Akkor is ő tehet róla. Őt hibáztatom. Meghalt a fiam a rohadt makacssága miatt.
Mondtam neki, hogy hagyjuk abba, de részegek voltunk.
Fogalmam sem volt, hogyan lesz vége. És ő, ahelyett, hogy segített volna lezárni,
hagyta, hogy még jobban egymásba essünk. Elmondott mindent.
És az én Santosom nem bírta.
Én megmondtam neki, hogy ne tegye.
„Ha elmondod neki, azzal megölöd, Javier."
Nem érdekelte.
Ne próbálj meggyőzni semmiről, mert soha nem bocsátok meg neki.
Néha azért nem szólunk, hogy ne bántsunk meg másokat.
Butaságból.
Vagy… vagy mert nem találjuk
a megfelelő alkalmat.
Bármikor, bármiben számíthatsz rám, Malena.
Taiguer különleges volt. A vele töltött napok csodásak voltak.
Nagyon kedves és figyelmes volt velünk.
Terpentinnel mosott kezet, mielőtt megfogta Santitost.
Az igaz, hogy nagy szíve volt Taiguernek.
A szeretteiért bármit megtett volna. De ezt nem nagyon hangoztatta.
Én azt hittem, csak a Camarója érdekli.
Hiányozni fog a szarházi. Vagyis… a bácsikám.
Az édesapám.
Nora kérésére, következzen az Igazság ragyogó
fényességének egy részlete. „Az igazság, bármennyire is fáj… nem hagy annyi sebet,
mint a titkok és a hazugságok. ” Ahogy Keresztelő Szent János mondta:
„Nincs annál nagyobb öröm számomra, mint amikor hallom,
hogy a gyermekeim igazságban járnak”.
-Nora, gyermekem, kérlek. -Köszönöm, Atyám.
Drága kisfiam…
Életem…
A barátaid szerették volna leróni a tiszteletüket…
és ezeket elküldték neked.
Én csak annyit mondok, hogy…
Mindig szeretni foglak.
És odaadom neked ezt a gyűrűt.
Az igazság éget… de kevesebb sebet ejt, mint az hazugság.
Köszönj el a Papától, kicsim.
Egy szerelem gyümölcse vagy… amit tönkretettek a hazugságok.
Sajnálom, Mama, előbb kellett volna elmondanom. Tudtam,
hogy amint Santos meglátja a kis arcocskáját, minden rendben lesz.
És milyen a terhesség?
Igazság szerint jobban élvezem, mint az elsőt.
Az elmúlt időszakban rájöttem, hogy mennyire fontos egy apa.
Ennek a babának is kell egy apa. Én szeretnék ott lenni nektek,
ha bármire szükségetek lenne.
Haver…
Remélem, egyszer majd megbocsátod, hogy nem mondtam el hamarabb.
Szeretem Malenát.
És esküszöm neked, hogy jó útra térek.
De vannak dolgok, amik sohasem változnak, haver.
Az soha nem változik, hogy kik vagyunk: a környék kibaszott királyai!