Бу!
Агов!
Чому друкарська машинка?
Чому не ноутбук?
Її ритмічний стукіт надихає мене.
І я старомодна людина.
Коли ви підете, то забудете мене?
Хіба це можливо - забути Велоні?
Усі так кажуть.
Агов, я серйозно.
Якось не дуже переконливо.
Гаразд. Що ви робитимете, коли приїдете туди?
Пришлю те, про що ти просила.
Поголос
Красуня зваблива
Діва вродлива
Дівиця яскрава
Чарівниця осяйна
Казкова музик грає
Чаклунка недоторкана
Чи в словах її є хоч трохи правди?
Агов, Ґулу?
Чому ти незакоханий? Ми тусуємося парами!
Чому ти все ще без дівчини?
Хто сказав, що я незакоханий? Ти не знаєш, про що кажеш.
Поглянь! Це моя дівчина!
Агов! Хто це? Вона розкішна!
Йолопе! Ти хоч знаєш, хто це? Це ж Велоні.
Яка ще Велоні?
Це дівчина, яку вбили в Кан'якумарі, то була сенсація.
Це її фото.
Так, я пригадую.
Чому ти кажеш, що кохаєш її?
Я побачив її фото і закохався!
Ото вже.
Нам треба просто зіштовхнути його до води, тоді він возз'єднається з нею.
А її вбивцю вже знайшли?
- Не знаю. - Що?
- Я не знаю. - Копи шукають. Але справа зависла.
Вбивця десь у них під носом.
Але вони ще кілька місяців ловитимуть його.
Гадаю, є три мотиви для цього вбивства.
Стан афекту, нажива чи помста!
Вдає Шерлока Голмса.
Думаю, її вбили не через наживу чи помсту.
Певно, це вбивство, скоєне в стані афекту.
Кажеш наче Шерлок Голмс, Ґулу!
- Точняк! - Так!
Так у новинах казали! У неї був наречений.
А ще був роман з іншим. Тому наречений і вбив її.
Фото коханця навіть було в її акаунті на Фейсбуку.
Копи заблокували її акаунт.
Це вчорашні новини.
Того дня вона пішла в якесь віддалене місце з іншим хлопцем. Його шукають.
Це все фейк, друже!
Я прочитав це в «Четвертій колоні»! Схоже, твоя дівчина була розпутною.
Віриш ти чи ні, але вона така!
- Чому накинулися на нього? - Боляче! Вибач!
Вибач!
- Доброго ранку, пане. - Вівеку. Щиро дякую, що прийшли.
Завжди до ваших послуг.
Рання стадія Паркінсона.
Лікуєтеся?
Наступного місяця мій син повертається із США.
Він хоче, щоб мене лікували там. Хай там як, перейду до суті.
Я ніколи не просив інших про послугу.
Насправді, мені прикро, що я турбую вас через це.
Ви завжди такі формальні. Скажіть, що вам треба, я допоможу.
Ні, Вівеку. Навіть коли я ще служив,
я ніколи не зловживав владою.
Батько того хлопця - дуже гарна людина.
Це мій старий друг. Він благав мене.
Якого хлопця?
Це ж ви ведете справу Велоні?
- Так, пане. - Того хлопця звуть Тоні.
Він не може мати стосунку до цього.
Побачивши своє ім'я в газеті, він утік.
Його батько теж наляканий.
Насправді, вони обоє тут.
Лоренсе!
Цей хлопець точно не має ніякого стосунку до цього інциденту.
Вони бояться, що всі ці поліцейські допити зіпсують їм репутацію.
Скажіть нам, що робити.
Можна поговорити з Тоні?
Звісно!
Ти був закоханий у Велоні?
Ні, пане.
А чому всі думають інакше?
Бо я їм сказав.
Чому?
Щоб похизуватися, пане.
Багато хлопців з церкви хотіли Велоні.
Але вона звернула увагу на мене.
Тому всі думали, що вона моя.
Я ніколи не заперечував це.
Чому вона говорила лише з тобою?
Вона любила музику, пане.
Я з церковного хору, добре граю на гітарі.
Вона просила мене навчити її. Просила приходити, коли вона сама.
Тому я подумав, що цікавлю її.
Ти запитував це в неї?
Ну...
Ні, пане.
Слухай.
Якщо ти нічого не приховуєш від мене, усе буде добре.
Це було чарівно!
Тобто, справді чарівно.
Дякувати можна не лише словами.
Ненавиджу тебе, Тоні!
Агов, Велоні! Що тут такого!
- Велоні! - Іди геть!
- Велоні. - Тоні! Годі, Тоні!
Годі!
Припускаючи, що вона кохає мене,
я спробував її поцілувати.
Вона дала ляпаса.
Вона згадувала про Віґнеша?
Ні. Щоразу, коли я питав про нього, вона змінювала тему.
А я не наполягав щодо цього.
Може, вона згадувала когось іншого?
Ні, пане.
Дякую, пане.
- Пане Велрадже. - Так, пане.
Звіт по крові буде готовий до вечора?
А вам не сказали?
Лабораторія Тірунелвелі відхилила зразки, як погані.
Я надіслав їх до Ченная. Це займе два дні.
- Ясно. - Бувайте.
Так, Вівеку.
Висновок експертизи буде за два дні.
- Схоже, Тоні поза підозрою. - Справді?
Якби ви сказали, хто дав вам наводку щодо Оттаппарая,
це б допомогло нашому розслідуванню.
Хто це, пане?
Поглянь, хто це!
Що таке, Санні?
Брате, це наш лікар.
- Ви влучили, лікарю? - Так, влучив.
Він десь поблизу.
Перевір, Санні.
Це військова гвинтівка?
Так. Це AR-15.
Коли купили її?
Кілька років тому.
Не мав дозволу, тому не приносив її.
Які набої ви використовуєте? 5,56 чи 0,224?
5,56 не дуже потужні.
Я модифікував її під 450 Bushmaster.
Після влучання таким калібром, звір далеко не втече.
Я завжди полюю із затворною гвинтівкою. З іншою незручно.
Ви дужий чоловік. Тому вам таке більше пасує.
А мені це до вподоби.
І рушничний ремінь спереду.
Можна носити ось так, готовим до пострілу.
Це хіба що для стариків підійде.
Нам цілком вистачає і затворної рушниці.
Звів і вистрелив!
Звісно. Але хто вполював звіра?
Хтось любить лише затворні гвинтівки.
Хтось лише напівавтомати.
Я люблю лише AR-15. Оце й усе.
- Досі працюєте над вашим бунгало, лікарю? - Так.
Треба добудувати ванну, а ще треба дещо відремонтувати.
Не знаю, чи прийдуть робітники сюди. Того дня приходили копи.
Справді? Чому?
Померла якась дівчина. Вони знайшли її одяг там.
Не знаю, хто настукав їм.
Нас не було поруч. Мати говорила з ними.
Перепрошую.
Алло?
Так, лікарю. Це Рамар телефонує.
Вівек хоче зустрітися. Можна привезти його?
Сьогодні?
Коли забажаєте. Я теж приїду. Лише поговоримо.
Приїздіть завтра. Не сьогодні.
Гаразд. Зустрінемося завтра.
Лікарю?
Порубати це чи й так зійде?
ВЕСІЛЛЯ КАЛАЙВЕНДХАН І ЯЖІНІ
- Ви прийшли з родиною? - Так.
- Як ваші діти? - Добре.
- Уже поїли? - Так.
Який сюрприз! Ви адресою не помилилися?
Зовсім ні. Маю запрошення.
Просто міністр великий фан «Хрещеного батька».
Тому і запросив мене.
Чому? Що з тим фільмом?
«Тримай друзів близько, а ворогів ще ближче».
Друже, хоч ваша газета і не жовтого кольору,
але все решта в ній жовте-жовтісіньке.
Лише про плітки пишете.
Жовчній людині все видається жовтим!
Справа про вбивство Велоні? Це ж навіть не новина.
Більше на новелу схоже. Що це, у біса, таке?
Хочу, щоб мої новини були всюди.
Гарні дівчати потрапляють до раю, погані ж потрапляють усюди.
Це ж зацікавило вас, хіба ні?
А ви за словом до кишені не лізете.
Агов, дивися!
Сетурамане?
Невже вам можна їсти морозиво?
Чи хизуватися відсутністю діабету?
А ви повірите мені, якщо скажу, що не такий вже й старий?
Не звертайте уваги.
Ви видаєте газету, лише щоб дошкулити мені?
Статті у вас саме такі.
Гадаю, ви завеликої думки про себе.
Ви лише крихітна частина нашої газети.
Навіть так, нащо?
Я просто ваш гість. Продовжимо бесіду.
ДЕРЖАВНА ЛІКАРНЯ
Коли ви побачили ту тканину в Оттаппараї?
У неділю!
- Пане Рамаре? - Так?
Коли ми ходили на місце вбивства?
У п'ятницю.
Скажіть, чому ви були там?
У мене невеликий маєток там. А ще іноді я ходжу туди полювати.
Це ж лишиться між нами, так?
Можете довіряти мені, як і пану Рамару.
Що скажете про ту пані та її синів?
Я не настільки добре їх знаю.
Найстаршого звуть Сантош.
Середнього - Санджів. Молодшого - Санні.
Сантош дуже добре знає той ліс.
Санджів ходив до коледжу, але кинув.
Санні зараз вчиться в коледжі. Але він постійно в Оттаппараї.
Лісова служба веде розслідування по всім трьом щодо двох справ про вбивство.
Їх ще не арештовували.
Їхня матір каже, що якийсь чоловік привів Велоні до Оттаппарая.
Це він зробив таке з нею?
Чи хтось інший прогнав його та вбив дівчину?
У першому випадку він би лишив тіло там.
Якщо тіло знайшли не там,
то це може бути хтось інший. Що скажете?
Якщо підозрюєте тих трьох, чому не допитаєте їх?
Допитаємо.
Ми надіслали зразки крові на аналіз.
Залежно від них, ми допитаємо їх.
Замість того, аби гаяти час,
краще було б привезти їх до дільниці і допитати зараз.
- Пане Рамаре. - Так?
Привезіть їх.
Гаразд.
- Пане? - Вітаю, Кал'яно Рамане.
- Перепрошую за очікування. - Усе гаразд.
Яка несподіванка!
Якби ви сказали, що приїдете, я б прийшов раніше.
Я вже казав вам про восьме видання моєї книги «Сіванта Манн»?
- Ні. - Це велика подія, пане.
З усіма цими електронними книгами,
попит на паперове видання - велике досягнення.
- Мені потрібна послуга. - Кажіть, пане.
Кілька днів тому в новинах повідомляли про вбивство дівчини в Кан'якумарі.
Пригадуєте?
Так, пане.
Можна попросити ваших адвокатів повідомити мене про хід розслідування?
Звісно, пане.
Ви її родич?
Ні, я ж не англо-індієць.
Ні. Але ви ж знайомі з впливовими поліцейськими.
Будь ласка, тримайте мене в курсі ходу розслідування.
Звісно, пане!
ПОЛІЦЕЙСЬКА ДІЛЬНИЦЯ
Якийсь чоловік привів дівчину в Оттаппарай, а ви допитуєте мене?
Звідки мені знати?
Якийсь чоловік, може, і привів її в Оттаппарай.
Але вона померла, ясно? Більш того, на вашій землі.
«На моїй землі»? А де її тіло?
Це я і запитую у вас!
Чому тіло знайшли не у вас?
Якби її вбив хтось інший, тіло лишилося б на вашій землі.
Нащо тягнути його деінде?
«Деінде»?
Що це означає?
Ви скажіть мені.
Ваша матір каже, що бачила її там.
Що ви зробили з нею?
Агов, це вже занадто!
Тіло знайшли не у нас. І жодних слідів убивства там.
Лише тому, що ви коп, думаєте, що налякаєте і я зізнаюся в усьому?
Ви не знаєте, хто я такий!
Матимете проблеми!
Що таке, пане?
- Я забув, пане. - Пане!
Ви не почули?
Велрадж дзвонив.
Так, пане. Експертиза...
Що сталося?
То не людська кров. То кров тварини.
- Ти певен? - Запитайте самі у Велраджа.
ВХІДНИЙ ДЗВІНОК ІНСПЕКТОР
- Пане! - Вівеку!
Ви допитуєте Сантоша з Оттаппарая?
Так. Я ж казав, ми знайшли кров та шматок її сукні.
Ми знайшли це в них.
Мій бос вимагає відпустити його.
Аналіз крові вже зроблено?
Так, щойно повідомили. Це кров тварини.
Тоді чому ви його досі тримаєте? Відпустіть його.
Так, пане.
Агов! Можеш іти.
Ти диви, як зиркає!
Що? Вам сказали мене відпустити?
Згинь.
Виродок.
Джонсе, дай мені п'ятсот рупій.
У мене немає грошей.
Я й не у тебе прошу! Дай мені з каси!
Там нічого немає.
Ти навіть не поглянув! Перевір ще раз!
Клянуся, там нічого нема! Лише три номери зайнято.
Пані просила не брати нових постояльців. Прибутки впали.
- Ти не вмієш брехати. - Я не брешу.
- Відійди! - Послухай!
Не ламай! Будь ласка!
Це за воду заплатити.
Інших грошей немає.
ВХІДНИЙ ДЗВІНОК КАЛ'ЯНА РАМАН
Я відповім.
Так, пане Рамане.
Вам зручно говорити?
Зачекайте.
Так, пане Рамане.
Ви питали про справу Велоні, так?
Нічого за останні два місяці.
Майже без змін.
Зараз надійшла свіжа інформація.
Рік тому вона вже тікала з кимось.
Вони про це дізналися по заяві, яку подавали тоді.
Вони досліджують цю заяву.
З'ясовують з ким вона втекла і чому.
Справу веде заступник інспектора Вівек. Дати вам його номер телефону?
Ні. Поки що цього досить.
Якщо дізнаєтеся ще щось, дайте знати.
ПОЛІЦЕЙСЬКА ДІЛЬНИЦЯ KN-07
Щойно ви подзвонили, я знайшов номер справи.
Оскільки цю дільницю фарбують, усі справи в одній кімнаті.
- Буде важко шукати серед них. - Ми впораємося.
Та справа точно там. Я пригадую, як приймав заяву.
Має бути в коробці з назвою «Справи зниклих жінок».
Дасте знати, якщо не знайдете.
Я маю записи і вдома. Перевірю.
Погляньмо.
Ось номер справи.
Це там, пане.
Ми пошукаємо.
- Дякую. - Дякую.
Алексе!
Починай.
Ти помітив дещо?
Нині телефон - це не просто необхідна річ,
це й особистість.
Якби ж то вона мала телефон, ми мали б значно менше мороки.
- Ми б мали її історію... - Брате!
Коробка «Зниклі жінки».
Апучі!
Не це.
Ні.
Це вона.
Скажемо татку, що Апучі вже ходить?
Покличемо татка додому?
Я передзвоню!
Розділ шостий.
«Тієї ночі ліжко Велоні лишилося самотнім.
Її фани, що хотіли мигцем поглянути на неї на світанку,
були розчаровані.
Не знаючи, що вона зникла, її матір, Ангеліна,
зайшла, як зазвичай, до її кімнати з чаєм».
Вело?
Велоні!
Ти нагорі, дитинко?
Велоні! Ти нагорі?
Велоні!
Пані!
- Немає води. - Немає?
Погляньте, чи він на місці.
Джонса сьогодні немає. Я забула ввімкнути мотор.
Зараз ввімкну його.
Чекайте. Мені треба, щоб хтось допоміг ввімкнути мотор. Допоможете?
Перемикач має бути на «ввімк. », а важіль - піднятий догори.
Він трохи тугий.
А нащо цей важіль?
Подавати воду до відстійника.
Інакше вона піде напряму до баку.
Він іржавий та зношений.
Треба замінити. Якщо покрити пластиком, він легше повертатиметься.
Знаєтеся на водопроводі?
Я зроблю, якщо хочете.
Дякую.
Вело?
Велоні?
Не хвилюйтеся.
Певно, вона пішла до друга чи знайомого.
Спочатку перевіримо там,
тоді підемо до поліції. Гаразд?
Вона б не пішла ось так просто.
Я добре її знаю.
Вона завжди каже мені куди йде. Особливо в такий час.
Мені дуже лячно.
Не панікуйте. Ми підемо до поліції.
Щоб заявити про це, людина має бути зниклою щонайменше 48 годин.
А ви кажете, що вона лише вранці зникла.
Певно, пішла кудись. Вона повернеться. Якщо ні, приходьте завтра.
Учора вночі вона була вдома.
А цього ранку вже зникла.
Як мені не хвилюватися?
Вона завжди попереджає мене, куди йде.
Як мені просто чекати на її повернення завтра?
А якщо не повернеться? Якщо щось сталося?
Якщо вона зникла з дому, певно, сама пішла кудись.
Чи ви думаєте, що її викрали з дому?
Вона не з таких дівчат, пане!
Знову ви за своє!
Я не можу прийняти заяву зараз.
Пане, 17-річна дівчина зникла.
Утекла чи викрали її, з'ясувати це - обов'язок штату. Ми знаємо закон.
Якщо не візьмете заяву, ми підемо до інспектора.
А якщо з нею щось станеться до завтра? Будь ласка, зробіть щось.
- Ім'я дівчини? - Велоні.
- Вік? - 17 років. Скоро 18.
- Вона навчається? - Так.
- Хто ви їй? - Мати.
- Ви? - Вона моя тітка.
Я роздам це у всі дільниці. Відправлю з вами поліцейського.
Щоб пошукати її.
Дайте нам фото дівчини, щоб ми могли роздати його. Чакраварті!
Пане?
Маю перевірити ваш номер.
Що таке, Джонсе?
Уранці зникла донька Рубі. Тому поліція й прийшла сюди.
- Заходьте. - Відійдіть.
Випийте чаю.
Випийте.
Сподіваюсь, ви не проти, що я в дільниці назвав вас своєю тіткою?
Родина має більшу вагу. Тому я сказав так.
Я була надто суворою з нею.
Може, вона втекла саме через це?
Не кажіть цього поліції. Бо перестануть шукати.
Лише якщо казати, що вона в небезпеці, вони ставитимуться серйозно.
Випийте чаю.
Лише ми двоє.
Жодного чоловіка в родині.
Дбати про все самій — це дуже важко.
Якщо ти слабка чи м'яка з іншими,
вони вилазять тобі на голову.
Велоні не розуміє цього!
Геть не думає головою.
Вибачте, що потурбувала вас.
Пусте.
У мене немає роботи зараз. Тому це пусте.
У вас є фото доньки?
Дайте мені. Я дістану.
Мамо...
Що це?
Вони закрили справу, не вказавши де вона була і чому.
Я не розумію.
Виходячи з цього, гадаю, мій друг не збрехав мені.
Що він сказав?
Сказав, що цілком достатньо трьох днів у готелі, щоб спокусити Велоні.
- Що за друг? - Альберт. Ти вже зустрічав його.
Він сказав це?
Ні. Він почув це від друга свого друга.
А твій друг не сказав, як звуть друга його друга?
Сказав.
- Що таке? - Слухай,
коли одна людина щось переказує іншій,
то кожен зазвичай прибріхує, залежно від своїх побажань.
Брехня поширюється швидше за правду.
Мова про життя дівчини, тому ми маємо слідкувати за своїми словами.
У цьому випадку,
окрім мого поліцейського інстинкту, ще дещо тривожить мене.
Що саме?
Коли я був на першому курсі, там була дівчина на ймення Діана.
Дуже стильна. Я їй дуже подобався.
Спідниця вище коліна. Блузка без рукавів.
Підлітки, еге ж? Коли бачив її таку, увесь аж палав.
Вона була красунею.
Коли ми почали зустрічатись,
те, що колись здавалося чарівним, почало дратувати.
Я злився, що вона носить відкрите вбрання.
Я почав сумніватися в ній.
Саме тоді це й сталося, як ти казав, мій друг розповів мені,
що друг його друга сказав, що бачив її з іншим.
Діана ридала, благала повірити їй. Але я все одно пішов від неї.
Через п'ять років я побачив її знову.
- Але вже як труп. - Що сталося?
Її чоловік убив її.
Я взяв цю справу та розкрив її.
Але найголовніше, що я дізнався з цієї справи, -
Діана дійсно кохала мене. Вона щиро просила мене вірити їй.
Якби я не послухав свого друга, Діана могла б бути живою.
Вона могла б бути моєю дружиною.
Я не знаю, гарною чи поганою дівчиною була Велоні.
Але коли я дивлюся на її фото,
то перед очима постають спогади з мого минулого.
Ти досі не спиш?
Чому ти сидиш тут, як примара?
Апучі!
Я не хотів будити тебе, тому зробив усе сам.
Якщо чула, чому не прийшла?
Чого засмучена?
Нічого.
Усе ж на твоєму обличчі. Що таке?
Я дзвонила тобі. А ти взяв і скинув виклик!
Ти не знав, чому я дзвонила. Навіть передзвонити не захотів.
Я був зайнятий. Не починай знову.
Знову? Хіба я не мовчки сиділа?
Це ти запитав у мене, що сталося.
Коли відповіла, сказав, що я знову за своє.
Гаразд. Вибач. Чому ти дзвонила?
Я ж вибачився. Чому ти дзвонила?
Апучі почав ходити.
Я дзвонила, щоб сказати це!
У мого телефона погана камера!
Я хотіла поділитися цим з тобою, але ти грубо кинув слухавку.
Така вже в мене доля.
Навіть гарного телефона не маю.
Анандхі.
Не вір пліткам, які розповідають про мене.
Клянуся...
Я кохаю лише тебе.
Дякую, що прийшли, пане.
Це однокласники Велоні.
Ми всі засмучені через те, що сталося з нашою ученицею.
І не лише через це, газети продовжують порочити її.
Через ті статті в наших учнів значний стрес, пане.
Пане? Може, ми й не знали про особисте життя Велоні,
але все те написано, лише щоб очорнити її, як людину.
То все цілковита брехня, пане!
Ми так кажемо не лише тому, що вона наша однокласниця.
Вона мертва і не може себе захистити.
Хіба це дає право писати про неї що заманеться?
Я чудово розумію вас.
Зазвичай, ми фільтруємо інформацію, якою ділимося з пресою.
Ми були дуже обережні зі справою Велоні.
Але ця справа від початку була сенсаційною.
Тому преса почала писати всілякі небилиці про неї.
- Що поробиш? - Пане, ми не звинувачуємо вас!
Ми лише хочемо дізнатися, що можемо зробити для Велоні.
Зробіть ось що.
Якщо всі ваші студенти подадуть офіційну скаргу від імені коледжу
до нашого інспектора на дії преси, то це вже буде нота протесту.
Дякую, пане.
Мені теж потрібна важлива інформація.
Хто з вас був близький з Велоні?
Розалін.
Тобі подобалася Велоні?
Так, пане!
Хочеш допомогти їй?
Звісно.
Хто, як гадаєш, зробив це?
Я не знаю, пане.
Тоні і Велоні сильно кохали одне одного?
Вони навіть не зустрічалися.
- А що тоді? - Вона його не кохала.
Вона постійно називала його йолопом.
Отже, Велоні хотіла вийти за Віґнеша?
- Ні, пане! Він їй геть не подобався! - Чому?
Я не знаю, пане.
Коли б я не згадувала Віґнеша, вона змінювала тему.
Щоразу, коли я питала про нього, вона лякалася.
Так?
Ти маєш історію дзвінків Віґнеша?
- Так. - Привези її до дільниці.
Зараз.
«ЯНГОЛЬСЬКЕ ЛОЖЕ» ЕРАНІЕЛЬ
ПОЛІЦЕЙСЬКА ДІЛЬНИЦЯ KN-10
Ти переглядав ці дзвінки?
Десь у час убивства
було зроблено три дзвінка на той самий номер з телефона Віґнеша в готелі.
Так.
Подзвони туди.
Ось.
- Алло? - Алло. Це друг Віґнеша.
Віґнеша? Якого Віґнеша?
- Ви малаялець? - Так.
Вам знайомий готель «Янгольське ложе» в Кан'якумарі?
Ви знаєте чоловіка на ймення Віґнеш, що спинився там?
Віґнеш? Не знаю нікого з таким ім'ям.
- Який готель? - «Янгольське ложе».
Ні.
Що це?
Три дзвінки було зроблено з номера Віґнеша до Керали.
Хлопець з Керали не знає Віґнеша.
Це дивно.
Це наш хлопець з Керали.
Алло?
Ви сказали Віґнеш з готелю «Янгольське ложе» в Ераніелі?
Так.
Я не знаю його, але він друг мого друга.
Хто цей ваш друг? Знаєте його номер телефону?
Так, записуйте.
- Дякую. - Будь ласка.
Я їду до тітки Джун. Забереш мене о 19:00.
Не приходь раніше.
Кажіть, Вівеку.
- У нас з'явилися нові питання до Віґнеша. - Чому? Що сталося?
Щойно дізналися дещо.
Телефон Віґнеша був єдиним доказом, що він був у готелі під час убивства.
Але ми дізналися, що його телефон був у його друга в той час.
Ми не знаємо, був Віґнеш із ним чи відлучався.
- Тому треба допитати його. - Гаразд. Допитуйте.
Дякую, пане.
Я послав Амальраджа сюди.
- Упродовж години ніхто не виходив. - Добре.
Я ж казав, Віґнеш поїхав на своєму байку.
Треба було зачекати і неочікувано схопити його.
Ми вже тут. А якщо він знає про нас і не повернеться?
Переклад субтитрів: Віталій Данмер
Творчий керівник Дмитрий Восколович