‫בפרקים הקודמים:‬ ‫-מה קורה?‬
‫אנחנו לא רוצים‬ ‫שמישהו כמוך יהיה הקפטן שלנו.‬
‫"מישהו"? משהו.‬
‫לא באנו לכאן כדי להילחם.‬ ‫-אז באתם לכאן כדי למות.‬
‫משהו ברח מהציד הפראי.‬ ‫-זה כאן.‬
‫אני לא אגיד לך כלום.‬
‫אני לא מעוניין לשאול משהו.‬
‫גם אותך אני לא מעוניין לשאול כלום.‬
‫טוב.‬
‫תפסיק. פשוט תפסיק.‬
‫אנחנו לא מפחדים למות.‬ ‫-זה נכון לגבי כל אחד כאן?‬
‫לא לגביי.‬
‫בלי מוות, בלי כאב.‬ ‫אני אגיד לך כל מה שאתה רוצה לדעת.‬
‫אני לא מעוניין לשאול משהו.‬
‫בסדר. אולי יש לך עסק לא גמור‬ ‫עם שני האפסים האלה.‬
‫אבל אני לא איתם. אני לא יודע מי הם,‬
‫מה הם עשו או מה הבעיה שלהם.‬ ‫אני לא חלק מזה.‬
‫זה לא היה ידידותי.‬
‫פשוט תעשה את זה.‬
‫למה שלא תשאירי לי את הדיבורים?‬
‫אין ספק שאתה מחזיק אותנו כאן‬ ‫מסיבה כלשהי.‬
‫אם תגיד לי מה אתה רוצה...‬
‫אני מנסה לעזור לך.‬
‫מה עשיתם, לעזאזל?‬
‫בסדר, אתה יכול פשוט...?‬
‫תפסיק. תפסיק...‬
‫בסדר!‬
‫אם נצא מכאן חיים... אני אהרוג אותך בעצמי.‬
‫ואז אני...‬
‫אז, זה כל מה שיש לך?‬
‫כי זה לא עשה עליי רושם.‬
‫מה הם עשו?‬
‫נתנו לך רשות לחשמל אותנו קצת,‬ ‫אבל לא לגרום לנו נזק ממשי?‬
‫הם לא סומכים עליך, שריידר. כן, נכון.‬
‫אני זוכר אותך.‬
‫סאדיסט קטן ומוזר מבית אייכן.‬
‫הם פיטרו אותך,‬ ‫או שהסתלקת משם לפני שהם הבינו‬
‫שאתה עוד פסיכופת שצריך לכלוא אותו‬ ‫עם המטורפים האחרים?‬
‫הם פיטרו אותך, נכון?‬
‫תפסו אותך בזמן שניסית‬ ‫לתקוע מחטים בחולים?‬
‫או שניסית לתקוע בהם משהו אחר?‬
‫נראה...‬
‫שיש לנו...‬
‫מנצח!‬
‫אתה פשוט תשאיר אותו?‬ ‫-אותו ואתכם.‬
‫לא הזדקקנו לעזרתך בכל מקרה.‬
‫בוא, אני רוצה להתרחק מכאן‬ ‫ככל שאפשר עד הבוקר.‬
‫יש לכם מכונית?‬ ‫-לא.‬
‫אבל לו יש.‬
‫מה זה?‬ ‫-אף פעם לא ראית סמל להקה קודם?‬
‫אני לא בדיוק חיית להקה.‬
‫מה זה אומר?‬ ‫-איזון אבנים. זאת מיומנות בודהיסטית.‬
‫הלהקה של סאטומי. אנשי זאב בודהיסטים.‬
‫סאטומי מתה. אין לנו יותר אלפא או להקה.‬
‫למה אכפת לך בכלל?‬ ‫-לא אכפת לי.‬
‫אבל כדאי לכם למצוא את סקוט מק'קול.‬ ‫יש לו חיבה לאסוף כלבים משוטטים.‬
‫אתה מכיר את סקוט?‬ ‫-אתה יודע איפה הוא?‬
‫יכול להיות.‬
‫הנה הוא.‬
‫אל תזוזו. תשאירו לי את הדיבורים. רק לי.‬
‫תיאו.‬ ‫-שריף.‬
‫מה הבעיה כאן?‬ ‫-זה לא השאלה שלי בדרך כלל?‬
‫אז, אתה יודע שאין לנו בעיה.‬ ‫-לצערי, אני חושב שיש לכם.‬
‫ידיים למעלה. כולכם.‬
‫אתה עוצר אותנו? באיזו אשמה?‬ ‫-רצח.‬
‫אני לא מתקרב יותר מזה.‬
‫זה צריך להדאיג אותי?‬ ‫-כמו שאמרתי, עוד תראה.‬
‫אני אזדקק לנשק?‬ ‫-הפסקנו להתיר הכנסת נשק.‬
‫למה?‬ ‫-אנשים משתמשים בהם.‬
‫נגד מי?‬ ‫-נגד עצמם.‬
‫רואה למה אני מתכוון?‬
‫אני מרגיש מה שאתה מתכוון, אבל...‬
‫זה לא אמיתי.‬
‫אתה חושב?‬
‫זה לא אמיתי.‬
‫זה לא... זה לא אמיתי.‬
‫כמה זמן אנשים מחזיקים מעמד בדרך כלל?‬ ‫-איש לא החזיק מעמד יותר משלושים שניות.‬
‫זה לא אמיתי.‬
‫לא אמיתי.‬
‫- שעון עצר -‬
‫דוקטור?‬
‫דוקטור.‬
‫דוקטור? מה קרה? מצאת משהו?‬
‫משהו.‬
‫מה זה? דוקטור?‬
‫מה זה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫לא היה לי שום קשר לזה. שלום? בחייכם.‬
‫את מי הרגתם?‬
‫זאת היית את? אתה? שניכם? מי הרוצח?‬
‫אני מבין.‬ ‫עדיף לכם לשמור על שתיקה ככל האפשר, מה?‬
‫אבל אתם עצורים באשמת רצח.‬ ‫והם עצרו גם אותי.‬
‫אבל אתם הרוצחים.‬ ‫-אנחנו לא רוצחים.‬
‫ג'אנג.‬ ‫-אם היית שם, היית יודע שלא היתה לנו ברירה.‬
‫הם ניסו לתפוס אותנו.‬ ‫-ג'אנג, תשתוק.‬
‫- פיקוח מצלמות -‬
‫שמעתם?‬
‫אני לא אשחרר אותם.‬ ‫-יש לנו שתי גופות מכוסות בסימני חתכים.‬
‫הם הודו ברצח שני אנשים.‬ ‫-ציידים.‬
‫אנשים, סקוט.‬
‫הגנה עצמית או לא, הם עדיין כאן,‬ ‫והבחורים האחרים מתים.‬
‫ויש נוהל שעליי למלא.‬
‫אבל אתה יודע מה קורה כאן.‬ ‫הם אינם בטוחים כאן.‬
‫ייתכן שזה המקום הבטוח‬ ‫ביותר עבורם בביקון הילס.‬
‫לפחות אני יכול להגן עליהם כאן.‬ ‫-סטיילס היה חושב כך?‬
‫במיוחד אם אחד מסגני השריף שלך עובד‬ ‫בשירות ג'רארד?‬
‫אני לא קונה את זה.‬ ‫אני מכיר את סגני השריף כמו את כף ידי.‬
‫אני מכיר את משפחותיהם,‬ ‫את ילדיהם, את אחיהם ואחיותיהם.‬
‫אני יודע מי הם. אני בוטח בהם.‬ ‫-אתה יודע מי הם היו.‬
‫יש משהו שם בחוץ.‬ ‫כולם מפחדים, וזה הולך ומחמיר.‬
‫לא תוכל להגן על אנשי זאב מציידים‬ ‫אם הציידים כבר כאן.‬
‫קווין, נכון?‬
‫את בטוחה שזה היה סגן שריף שירה בך?‬ ‫בטוחה במאה אחוז?‬
‫תחתום ואתה משוחרר.‬
‫שמעת את זה?‬
‫ראיתי אורות מהבהבים, ניידת משטרה.‬
‫ראיתי תג שוטר, אקדח, ואז ירו בי.‬
‫ירו בי בראש. זה כל מה שאני זוכרת.‬
‫יש כמה חורים בסיפור שלה.‬ ‫-אולי בגלל שמישהו עשה לה חור בראש.‬
‫אני מצטערת.‬
‫שריף, אנחנו צריכים להוציא‬ ‫את ג'אנג ואת טירני מכאן‬
‫לפני שמישהו יגלה שהם כאן.‬ ‫-ולאן לקחת אותם? אני לא יכול לשחרר אותם.‬
‫אם תשאיר אותם כאן...‬ ‫-תראו, אם יש בעיה...‬
‫תתרחקו מהחלונות. תורידו את האקדחים.‬
‫אני משער שאתה יודע מי שם בחוץ.‬ ‫-יש לי הרגשה שכן.‬
‫הם בטח חמושים מכף רגל ועד ראש.‬ ‫-ולכן אני לא אהיה חמוש.‬
‫אני בא איתך.‬
‫לא, תאסוף כמה סגני שריף,‬ ‫תבדקו את היציאות,‬
‫ותקוו שאנחנו לא מוקפים.‬
‫שים עין על מה שקורה כאן.‬ ‫תוודא שכולנו באותו צד.‬
‫אני מניח שלכולכם יש רישיונות‬ ‫לכלי הנשק האלה.‬
‫תכניס אותו לנרתיק, דוויט.‬
‫עלינו לצאת מכאן.‬ ‫-תני לו הזדמנות.‬
‫הוא יודע מה הוא עושה.‬ ‫-הוא יכול לדבר, אבל עלינו להסתלק.‬
‫איך נוציא ג'אנג ואת טירני?‬ ‫-סטילינסקי אחראי.‬
‫אבל אנחנו אחראים לדאוג שהם יישארו בחיים.‬ ‫-אני לא אחראי.‬
‫אתם רוצים שאהרוג אותו?‬ ‫-לא. אפשר ללכת?‬
‫אנחנו לא הולכים לשום מקום.‬ ‫את לא מבינה? אנחנו לכודים.‬
‫הם חוסמים את כל החלונות והדלתות.‬ ‫אנחנו עומדים למות כאן.‬
‫מישהו רוצה להרוג אותה?‬ ‫-תשתוק!‬
‫מאליה.‬
‫קחי נשימה עמוקה. את רועדת.‬ ‫-אני בסדר.‬
‫חבר'ה, יש רק תריסר אנשים בחוץ.‬ ‫נוכל להתגבר עליהם.‬
‫סקוט, הם האחרונים מהלהקה של סאטומי.‬ ‫אי אפשר להשאיר אותם מאחור.‬
‫בסדר. נלך. אבל ג'אנג וטירני באים איתנו.‬
‫יש התקדמות?‬
‫עם שיעורי הבית במתמטיקה,‬ ‫או בפענוח מה יצא מהציד הפראי?‬
‫תחזור לשיעורים במתמטיקה.‬ ‫לפענח דברים זה התפקיד שלי.‬
‫גם אני צריך תפקיד.‬
‫לך יש את הכישרון להיות בלתי נראה.‬ ‫זה דבר טוב.‬
‫עמדתי מנגד וראיתי‬ ‫איך מכסחים לליאם את הצורה.‬
‫ליאם החלים.‬ ‫-אתה לא תחלים.‬
‫מה העניין?‬
‫מלחמה בין יצורים על טבעיים ואנשים.‬ ‫ואני די בטוח איזה צד ינצח. שלי.‬
‫תשכח מהציד הפראי. העניין הזה קשור לפחד.‬ ‫אנחנו צריכים לרדת לשורש הבעיה.‬
‫מה גורם לפחד.‬ ‫-נכון.‬
‫לכן המקום הטוב ביותר להתחיל הוא בהתחלה.‬
‫הזאבים.‬
‫מצבים מהסוג הזה הם הסיבה‬ ‫שיש לנו מערכת משפט.‬
‫צדק מבוסס על הגינות.‬
‫אין שום דבר הוגן באיש זאב נגד בן אנוש.‬
‫אם לדעתך זה הוגן למסור שני ילדים‬ ‫לאספסוף כדי שיעשו בהם לינץ',‬
‫זאת תהיה שיחה קצרה.‬
‫אנחנו מוציאים אתכם מכאן.‬
‫מה אתם עושים? בואו.‬
‫אנחנו שומעים את דפיקות הלב שלהם.‬ ‫-ורובים.‬
‫אתם רוצים להיות כלואים בתא‬ ‫אם הם ייכנסו, או לבוא איתי?‬
‫אתה יודע מה זה, "אזור הפחתה", שריף?‬
‫חשבתי שאת יועצת חינוכית.‬ ‫עכשיו את מורה לגיאולוגיה?‬
‫כשלוחות טקטוניים מתנגשים זה‬ ‫בזה בכוח עצום,‬
‫קיימות שתי אפשרויות.‬
‫או שהלחץ משתחרר בסדרה‬ ‫של רעידות אדמה קטנות,‬
‫או שמתפתחת רעידת אדמה הרסנית‬ ‫שמשטיחה עיר שלמה.‬
‫אנחנו צריכים לשחרר את הלחץ, שריף.‬
‫אם ב"לשחרר את הלחץ"‬ ‫את מתכוונת לרצח שני ילדים...‬
‫זה לא יקרה.‬
‫כרגע, אני הדבר היחיד שעוצר‬ ‫את האספסוף הזה מלהסתער על התחנה.‬
‫ובשלב מסוים, הם יפסיקו להקשיב לי.‬
‫את מעוניינת במרחץ דמים?‬ ‫-אני מנסה למנוע מרחץ דמים.‬
‫אתה רק צריך להוציא אותם החוצה.‬
‫לא אכפת לי אם הם מתים או חיים.‬
‫אתם מוכנים?‬
‫אף אחד לא הולך לשום מקום.‬ ‫-אני יכולה לעבור דרכם.‬
‫אנחנו לא נירה את הירייה הראשונה.‬ ‫תתרחקו מהדלת. כולכם.‬
‫פאריש, תחזיר את שני אלה לתא שלהם.‬
‫מה קרה?‬ ‫-היא נתנה לנו ארכה עד חצות.‬
‫מתישהו נזדקק לעזרה.‬
‫אם נזעיק עזרה,‬ ‫נסתכן בחשיפת סקוט והאחרים.‬
‫אם יראו אנשי זאב,‬ ‫הם לא יידעו להבחין בין הטובים לרעים.‬
‫ואם קווין צודקת לגבי אחד מסגני השריף שלנו,‬ ‫אני לא בטוח שגם אנחנו נדע.‬
‫עדיין אין לי קליטה.‬ ‫-כי זה משבש לנו את הטלפונים הניידים.‬
‫מה עם מכשיר הקשר?‬
‫אני קולטת רק רעש סטטי.‬
‫הם גם משבשים אותו?‬ ‫-לא קל למצוא משבש תדרים‬
‫שמסוגל לשבש משדר משטרתי.‬
‫אלא אם כן למישהו יש גישה אליו.‬
‫למישהו כאן.‬
‫זאת לא התפתחות חיובית.‬
‫מורו. מורו. תתרחקי מהחלון.‬
‫כמה קל לנתק את החשמל מתחנת השריף?‬ ‫-קל מדי.‬
‫תזרקו אותו החוצה.‬ ‫-לא, אתם לא יכולים.‬
‫בבקשה, לא. היא תדע שפישלתי.‬
‫הוא משתף איתם פעולה.‬ ‫-ליאם.‬
‫שריף?‬ ‫-הוא שקרן, והוא חולה בראש.‬
‫ועכשיו הוא עצור.‬
‫תכלא אותו.‬
‫נולאן?‬
‫ג'אנג?‬
‫מה אתה עושה כאן?‬ ‫-עצור באשמת רצח. ואתה?‬
‫מונרו לא תוותר. שום דבר שנגיד‬ ‫לא ישכנע אותם לנסוע מכאן.‬
‫האפסים האלה הרגו ציידים.‬ ‫-שהרגו את הלהקה שלהם.‬
‫אז מה?‬ ‫מונרו תשסע כל דבר שיעמוד בינה לבינם.‬
‫כלומר, אתה, לידיה, מאליה וסקוט.‬ ‫אתה רוצה לראות את חבריך מתים?‬
‫תרצה לראות ציידים רוצחים אותם?‬ ‫ג'אנג וטירני לא היו היחידים‬
‫בלהקה של סאטומי.‬
‫נכון. תאונת הפגע וברח. סליחה שאני‬ ‫לא מוטרד מכמה פגרים לצד הכביש.‬
‫הם נרצחו. ברט ולורי. לא היה להם קשר לזה.‬
‫אז אתה חושב שאם נציל אותם,‬ ‫כולנו נרגיש יותר טוב?‬
‫החברים המתים שלך מתים.‬ ‫והם יישארו מתים לא חשוב מה...‬
‫דרך אגב, אני עדיין מטפל בבעיית הכעס שלי.‬
‫טוב לדעת.‬
‫כמעט לא זיהיתי אותך.‬ ‫-עברו חמש שנים.‬
‫הרבה דברים יכולים להשתנות.‬
‫זאת אומרת, בפעם האחרונה שראיתי אותך,‬ ‫היית אנושי.‬
‫אני עדיין אנושי.‬
‫עשית את זה?‬
‫הם הרגו את המשפחה שלי.‬
‫אתה מתכוון ללהקה שלך?‬
‫נראה שאני לא היחיד שהשתנה.‬
‫כולם, תתכופפו!‬
‫אתה איתם. לא ידעתי שזה יהיה אתה.‬
‫אבל תהרוג אותנו בכל אופן?‬ ‫-אני אעשה מה שאני חייב לעשות.‬
‫מה זה היה, לעזאזל?‬
‫פעולת הסחה.‬
‫הם אמרו עד חצות.‬ ‫-הרימון הושלך מבפנים.‬
‫זה היה אחד מאיתנו.‬
‫חונק זאב. הוא ניסה להרוג אותם.‬
‫סקוט, יש עוד משהו שאתה צריך לראות.‬
‫תראו לו את העיניים שלכם.‬ ‫-לא אמרנו שאנחנו חפים מפשע.‬
‫תראו לי.‬
‫תראו לי!‬
‫חלפו חמישה ימים. הוא בטח נמצא במקפיא.‬
‫אתה רואה מקפיא?‬ ‫-לא. אני גם לא מריח זאב מת.‬
‫אני יודע שהשלט על הדלת אומר סגורים,‬ ‫אבל הייתם יכולים לפחות לנסות לדפוק.‬
‫חשבנו שאנחנו רק...‬ ‫-תפרצו למרפאה שלי?‬
‫זה היה הרעיון. כן.‬ ‫-אנחנו לא אומרים שזה היה רעיון טוב.‬
‫אני יכול לעזור לכם במשהו?‬
‫מה בדיוק קיוויתם למצוא?‬ ‫-מה גורם לכולם לאבד עשתונות.‬
‫אתם מתכוונים ליצור שיצא מהציד הפראי?‬ ‫-כן.‬
‫אתם חושבים שהוא התחיל עם זאב.‬ ‫גם אני חשבתי ככה.‬
‫בדקתי את הזאבים ואת העכברושים,‬ ‫וחיפשתי רמז כלשהו לבעיה שלנו.‬
‫אבל מצאתי רק מעט מאוד.‬
‫מעט? כלומר, כלום?‬
‫כשלא הצלחתי למצוא זכר ליצור,‬
‫ניסיתי ללמוד כל מה שיכולתי‬ ‫על כלב הגיהינום שכלא אותו.‬
‫לרוע המזל...‬
‫הרישום הזה התגלה כמבוי סתום נוסף.‬ ‫-האם החצי השני יעזור?‬
‫איזה חצי שני?‬
‫תספרו לי מה קרה.‬ ‫-הם היו ציידים.‬
‫אני מבקש מהחברים שלי‬ ‫לסכן את חייהם למענכם.‬
‫לכן אתם חייבים לומר לי את האמת.‬
‫מה קרה?‬
‫סאטומי לא רצתה להילחם.‬
‫ברחנו מהם במשך יומיים,‬ ‫אבל הם היו בכל מקום.‬
‫הסתתרנו בזמן שסאטומי ניסתה לדבר איתם.‬
‫אבל הם לא רצו לדבר.‬ ‫היא מתה כדי שנוכל לברוח.‬
‫ואז מה קרה?‬ ‫-הפסקנו לברוח.‬
‫במקום זאת התחלנו לצוד אותם.‬ ‫-איך?‬
‫לא קשה להשתמש ברשומות הציבור‬ ‫כדי לברר איפה מישהו גר. צריך רק שם.‬
‫הם הרגו את סאטומי? או את ברט ולורי?‬ ‫-זה חשוב?‬
‫זה חשוב. אסור להרוג חפים מפשע.‬
‫הם רצחו את כל הלהקה שלנו.‬ ‫מישהו מהם חף מפשע יותר מאיתנו?‬
‫מה תעשו?‬
‫אני לא יודע.‬
‫תשגיח עליו.‬
‫מה לא בסדר איתך?‬
‫תזכור מה ג'רארד לימד אותך.‬
‫לשאוף, לנשוף לאט.‬ ‫ממש לפני שנגמר לי האוויר,‬
‫ללחוץ על ההדק.‬ ‫-בדיוק.‬
‫אבל איך אני אמור להרוג מישהו‬ ‫עם חץ וקשת מכאן?‬
‫אתה לא תהרוג אף אחד. עדיין לא.‬
‫אז מה אני עושה?‬ ‫-שולח מסר.‬
‫- שריף -‬
‫זה לא משנה כלום.‬
‫זה משנה מבחינתי. הם הרגו חפים מפשע.‬
‫זה לא משנה, סקוט.‬
‫כי אם אתה נקלע למלחמה...‬
‫אתה חייב להרוג בני אדם.‬
‫ואין דבר כזה כמו "אשם" או "חף מפשע".‬
‫ישנו רק האויב.‬ ‫-לפעמים לוקחים שבויים במלחמות.‬
‫ובאחרות לא לוקחים בכלל.‬
‫זה המספר של ברט.‬
‫מנסים להפחיד אותנו.‬
‫זה עובד.‬
‫לא עשיתי כלום. אני אפילו לא אמרתי משהו.‬
‫הוא קם וכרך את הכבל מסביב לצווארו.‬ ‫-בוא נוריד אותו.‬
‫חמש עשרה דקות.‬ ‫הם יבואו להרוג אותנו בעוד 15 דקות.‬
‫הם יבואו להרוג אותנו,‬ ‫ואף אחד לא יבוא לעזור לנו.‬
‫כולנו נמות.‬
‫אנחנו כבר מתים.‬
‫סגנית.‬
‫מורו. מורו.‬
‫אנחנו כבר מתים.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-מציל את חייך, טמבל.‬
‫תשמור על פרופיל נמוך.‬
‫עשר דקות.‬
‫זאת לא היתה רק בהלה.‬
‫זה נמצא כאן איתנו.‬
‫למה את מתכוונת?‬ ‫-הדבר שגורם לפחד.‬
‫הדבר שגרם לזאבים להרוג אחד את השני.‬ ‫הוא נמצא כאן איתנו.‬
‫חבר'ה, כבר כמעט חצות. הזמן שלנו אוזל.‬
‫יש לי כבר שתי גופות.‬ ‫אני לא אתן למונרו שתיים נוספות.‬
‫ראיתי שני בחורים מכניסים אותם‬ ‫וכובלים אותם.‬
‫כמה זמן הם החזיקו את טירני וג'אנג?‬ ‫-שעתיים, אולי.‬
‫מונרו דיברה איתם?‬ ‫-לא. אני לא חושב.‬
‫רק הבחור מאייכן,‬ ‫אולי אחד או שניים נוספים עם רובי ציד.‬
‫אני חושב שהם חיכו‬ ‫שמונרו תגיע כדי לחקור אותם.‬
‫אז יכול להיות שהיא לא ראתה אותם.‬ ‫-לאן אתה חותר?‬
‫יש לי רעיון.‬ ‫אבל אני לא חושב שהוא ימצא חן בעיניך.‬
‫אם נצליח למנוע מהם להרוג מישהו,‬ ‫אני מעוניין לשמוע.‬
‫מונרו אמרה שהיא רוצה שנוציא‬ ‫את ג'אנג וטירני. מתים או חיים.‬
‫מה קורה שם?‬
‫חמש דקות.‬
‫אני חושב שאני יודע עם מה יש לנו עסק.‬ ‫זהו משנה צורה עתיק.‬
‫יצור שגורם לדיסהרמוניה.‬
‫הוא מסוגל לסכסך בין שכנים,‬ ‫ולזרוע זרעים של מחלוקת ושנאה.‬
‫הוא אינו זקוק לניבים, או לטפרים.‬ ‫הוא משתמש במשהו הרבה יותר מסוכן.‬
‫בפחד.‬ ‫-כן.‬
‫כשפרנויה הופכת לכעס, והכעס הופך לאלימות,‬
‫קהילות שלמות קורעות את עצמן לגזרים.‬
‫היצור ניזון מהפחד ומתחזק יותר ויותר.‬
‫הוא נקרא ה"אנוק-אייטה".‬
‫אז אם נדע מה הדבר הזה,‬ ‫נוכל לעצור אותו, נכון?‬
‫אני לא יודע. האנוק-אייטה נקרא לפעמים גם...‬
‫"פרצוף כפול" או "דו-פרצוף".‬
‫האחד יפהפה והשני מבחיל,‬
‫ולכן הוא מייצג דיסהרמוניה ומחלוקת.‬
‫זה משהו שיש לו שני פרצופים,‬ ‫או שיכול להיות שני אנשים?‬
‫ייתכן שהמשמעות של שני פרצופים‬ ‫היא שני יצורים.‬
‫וכשהם יתמזגו...‬
‫לא ניתן יהיה לעצור אותם.‬
‫מישהו מאמין שזה יעבוד?‬
‫אני אפסיק לשאול.‬
‫הם ניסו לברוח,‬ ‫ולקחת איתם סגני שריף כבני ערובה.‬
‫בכל אופן, קיבלת מה שרצית.‬
‫תראו לי את הפנים שלהם.‬
‫מה קרה? את לא מזהה אותם?‬ ‫-תראו לי את הקעקועים שלהם.‬
‫אילו קעקועים?‬ ‫-סמל הלהקה.‬
‫קיוויתי שיהיה קרב.‬
‫טוב שאתם לא היחידים‬ ‫שיכולים לנהל משא ומתן.‬
‫אבא?‬
‫מה אתה עושה כאן?‬ ‫-מוודא שאף אחד אחר לא ימות הלילה.‬
‫סקוט, אתה בטוח לגבי זה?‬ ‫-אני לא.‬
‫העסקה הזאת גרועה.‬ ‫-אבל היא היחידה שעומדת על הפרק.‬
‫במצב כזה, הפתרון הטוב ביותר‬ ‫הוא תמיד להרגיע את הרוחות.‬
‫זו הסיבה שהתקשרת אליי, לא?‬ ‫-האמת שלא חשבתי שמישהו יגיע.‬
‫טוב.‬
‫נלך.‬
‫- ביקון הילס -‬ ‫- תחנת השריף -‬
‫- סגן שריף -‬
‫אני יודע שזה לא מה שרצית,‬ ‫אבל זאת ההחלטה הנכונה.‬
‫כשסטילינסקי התקשר...‬ ‫-אתה יכול לתת לי את החולצה?‬
‫אתה יכול לכעוס עליי, אבל אני מעדיף‬ ‫לראות אותך עוזב מלראות אותך מת.‬
‫אני לא כועס.‬
‫אני מבין למה עשית את זה.‬
‫סקוט, אתה לא היחיד שיכול‬ ‫להגן על המשפחה שלו.‬
‫אני אהיה למטה.‬
‫היית יכולה לקחת את התיק.‬
‫מה עם ההחלטה להילחם בהם?‬
‫יש להם כלי נשק אוטומטיים.‬ ‫לא נוכל להגן על אף אחד אם נמות.‬
‫אם תעזבו עכשיו,‬ ‫תמסרו את ביקון הילס לציידים.‬
‫אין לנו ברירה.‬ ‫-מי אומר?‬
‫סקוט. סטילינסקי. כולם.‬
‫בסדר. אז תן לי לבוא איתך.‬ ‫אני יכול למצוא פתרונות, להגן עליך.‬
‫הפעם...‬
‫תן לי להגן עליך.‬
‫הגענו.‬
‫אני מצטער.‬ ‫-נולאן, אני מבינה.‬
‫אתה מרגיש שנכשלת. אבל הזאבים לא נמלטו.‬
‫טיפלו בהם.‬
‫אל תדאג.‬
‫בפעם הבאה יהיה קל יותר.‬
‫אלא אם כן אתה חושב‬ ‫שאני צריכה לדאוג שזה יקרה שוב.‬
‫זה לא יקרה שוב.‬
‫אני שמחה לשמוע.‬
‫אבל יהיה עליך להוכיח זאת.‬
‫מייסון? אתה לא עושה כלום.‬
‫אני יודע.‬
‫אני מתכוונת,‬ ‫אתה לא פותר את התרגיל במתמטיקה.‬
‫כן, גם זה.‬
‫- מרפאת בעלי החיים -‬
‫- עכשיו -‬
‫אמרת לי שאתה עוזב.‬ ‫-הייתי חייב.‬
‫שיקרת.‬
‫כולנו שיקרנו.‬
‫אז, זאת היתה התוכנית מלכתחילה?‬
‫סליחה, מייסון.‬
‫אבא שלי היה חייב להאמין‬ ‫שעזבנו את ביקון הילס.‬
‫כולם חייבים להאמין בכך.‬
‫אז מה הצעד הבא?‬
‫נשיב מלחמה עכשיו, נכון?‬ ‫-מה חשבת שנעשה?‬
‫שנברח?‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬