‫יום שני, 15 באפריל‬
‫מספר 794. ‬
‫גם היא לא נראית מבטיחה במיוחד. ‬
‫אף אחד לא אמר שזה יהיה קל. ‬
‫מספר 794, תודה על השתתפותך במחקר. ‬
‫ראשית, אציג בפנייך דילמה, ‬
‫ולכן אבקש ממך לעשות כמיטב יכולתך. ‬
‫- את שומעת אותי? - מצוין. ‬
‫אעשה כמיטב יכולתי. ‬
‫את הקפטן של אסדת הנפט "קוביאשי מארו". ‬
‫שנמצאת באמצע הים. ‬
‫את מתעוררת באמצע הלילה עקב התרעת התנגשות. ‬
‫את שומעת את האזעקה. מכלית נפט מתקדמת לעברך. ‬
‫כאן נכנסת הדילמה. ‬
‫האם תיתני הוראה להטביע את מכלית הנפט?‬
‫- היכן ממוקמת האסדה? - זה לא רלוונטי. ‬
‫את באמצע הים, רחוקה מכל עזרה. ‬
‫מה שחשוב הוא שישנם עוד 25 אנשים‬
‫שאיתם את חיה כבר חודש, ‬
‫ואת לא יודעת כמה אנשים זרים נמצאים על סיפון המכלית. ‬
‫אבל זה לא רלוונטי. ‬
‫מה שאני צריכה לדעת זה המיקום המדויק. ‬
‫היא עובדת עלינו?‬
‫לא. ‬
‫תזרום איתה. ‬
‫למה את צריכה את המידע הזה?‬
‫אני רוצה לדעת את מיקומי ביחס לבעיה. ‬
‫שמונים ושלוש מעלות, 44 דקות צפון. ‬
‫שישים וארבע מעלות, 35 דקות מערב. ‬
‫- מה תעשי עכשיו? - תסתכל על לוח השנה. ‬
‫עשרים ושלושה בינואר 2013. ‬
‫- ועכשיו? - עכשיו אני חוזרת לישון. ‬
‫הכניסו לכאן טרולית?‬
‫אז כולם עומדים למות?‬
‫לא, אף אחד לא עומד למות. ‬
‫זה האזור הארקטי. ‬
‫בינואר הים קפוא. המכלית לא יכולה לנוע כל כך מהר. ‬
‫בום!‬
‫בדיוק. ‬
‫בום. ‬
‫מה שמה של הטרולית?‬
‫אנטוניה סקוט. ‬
‫סיימנו?‬
‫אנחנו רק מתחילים, אנטוניה סקוט. ‬
‫מלכה אדומה‬
‫סנדרה. ‬
‫גלולה‬
‫את שם?‬
‫כן, אני כאן. ‬
‫חשבתי שאת לא אמיתית. ‬
‫אנחנו צריכות להיות בשקט. ‬
‫אם הוא ישמע אותנו... ‬
‫- הוא יפגע בי. - יש מצלמה. ‬
‫אני לא עומדת בזה יותר. ‬
‫תקשיבי, תדברי עם הפנים כלפי מטה. כך הוא לא יראה את הפה שלך. ‬
‫הוא פגע בך?‬
‫אני לא רוצה לדבר על זה. ‬
‫איך את מחזיקה מעמד?‬
‫הוא לא נותן לי לישון. ‬
‫אני עומדת להשתגע. ‬
‫- את חושבת שהוא יהרוג אותנו? - לא!‬
‫אל תגידי את זה. ‬
‫ראית את הסרט "הוסטל"? אני לא רוצה שהוא יעשה לי את הדברים האלה. ‬
‫- מה אם הוא... - תפסיקי, בבקשה תפסיקי. ‬
‫לפחות אנחנו בזה ביחד. ‬
‫נכון. ‬
‫את צודקת. ‬
‫אנחנו בזה ביחד. ‬
‫- למה את כאן? - אני לא יודעת. ‬
‫ואני לא יודעת כמה זמן אני כאן. ‬
‫הייתי צריכה כסף ועשיתי דברים שלא הייתי צריכה לעשות. ‬
‫רגע, על מה את מדברת?‬
‫אני נהגת מונית. ‬
‫הצעתי לקחת חבילה בתא המטען שלי. זה נראה מסוכן... ‬
‫- אבל הוא הציע לי הרבה כסף. - מי?‬
‫מי הציע לך הרבה כסף?‬
‫בבקשה תשאלו שאלות ספציפיות. ‬
‫בעוד 15 דקות, ללאורה יש ישיבה חשובה מאוד. ‬
‫חשובה יותר מבן מת?‬
‫תזכרו, 15 דקות. ‬
‫לא תוכלי להשיג לנו קצת יותר זמן?‬
‫זה הזמן שיש לבוסית שלי בשבילכם. ‬
‫ומה איתך?‬
‫אני לא יודעת כלום. ‬
‫- זה לא מה שהיא שאלה אותך. - עוד דבר אחד. ‬
‫שאלה אחת בלתי הולמת, והפגישה תסתיים. זה ברור?‬
‫לחלוטין. ‬
‫היי, חומד, תמצאי לי שאלות הולמות‬
‫על ילדים שדיממו למוות. ‬
‫מצטערת. אני לא יכולה לעזור לך בנושא, חומד. ‬
‫אני לא מסוגל להבין איזו פגישה‬
‫יכולה להיות חשובה יותר ממותו של בנך. ‬
‫פגישה עם קרן המטבע הבין-לאומית. ‬
‫לא. ‬
‫את בסדר?‬
‫אני מצטערת על הבלגן. ‬
‫תרזה בטח אמרה לכם‬
‫שזה הזמן הגרוע ביותר מבחינתי לענות על שאלותיכם. ‬
‫אל תדאגי. ‬
‫אנחנו רק צריכים לדעת אם התמונה הזאת אומרת לך משהו. ‬
‫זה הוא?‬
‫אנחנו חושבים שכן. ‬
‫אני מצטערת. ‬
‫מעולם לא ראיתי את הקעקוע הזה. ‬
‫עכשיו, אם תסלחו לי... ‬
‫יכולת לתת לחוטף כל מה שביקש. ‬
‫סליחה?‬
‫- למה לא הגעת להסכם? - אני לא צריכה להקשיב לזה. ‬
‫אני חושבת שכדאי שנפסיק לבזבז את הזמן שלי ושלכם. ‬
‫למצוא את הרוצח של בנך זה בזבוז זמן?‬
‫זו מכה מתחת לחגורה. ‬
‫שום דבר לא יחזיר אותו. ‬
‫לא באנו להנחית מכות, גברת טרואבה. חיי אנשים נוספים בסכנה. ‬
‫אתמול הוא חטף את קרלה אורטיז. ‬
‫הכרתי אותה. ‬
‫היא הייתה בחורה נחמדה. ‬
‫הייתה?‬
‫אתם יכולים להניח שהיא מתה. ‬
‫גברת טרואבה. חמש דקות. ‬
‫הוא התקשר רק פעם אחת. ‬
‫לא היה צורך להתקשר שוב. ‬
‫למה?‬
‫הוא דרש משהו בלתי אפשרי. ‬
‫משהו שאפילו אני לא יכולתי לתת לו. ‬
‫סלחי לי, אבל מה יכול להיות בלתי אפשרי למישהי כמוך?‬
‫- מה סיפר לכם אבא שלה? - אני אשאל את השאלות. ‬
‫- מה הוא רצה? - רוצה שאשתף פעולה?‬
‫- משהו בלתי אפשרי. - הוא אמר שהוא לא ביקש דבר. ‬
‫הוא שיקר לכם. משהו שאפילו אני לא יכולתי לתת לו. ‬
‫לא תמצאו אותה בחיים. ‬
‫את טועה. נמצא אותה. ‬
‫אנטוניה. ‬
‫תסלחי לי. ‬
‫אנטוניה!‬
‫חכה! אזקייל אמר לי משהו. ‬
‫"ילדים לא צריכים לשלם על חטאי הוריהם. "‬
‫הוא ישלם על שלו, אני מבטיח לך. ‬
‫- קדימה. - יש לך נשק?‬
‫את יכולה לגמור את החודש?‬
‫אני רוצה שתתקע כדור בראש של המפלצת הזאת. ‬
‫גם אני, גברתי, אבל אני רק שוטר. ‬
‫ובעולם שלנו, תאמיני או לא, יש חוקים. ‬
‫- לא תמצאו אותה בחיים. - אני לא יודעת כלום. ‬
‫מה שיש לנו זה המידע בתמונה. ‬
‫יש לה ילד קטן, לכל הרוחות. ‬
‫הוא רצה שהקורבן ידע... ‬
‫הוא דימם למוות. ‬
‫... יראה את המכל... ‬
‫הרוצח... ‬
‫אנטוניה. ‬
‫היי, אנטוניה. ‬
‫אנטוניה. ‬
‫תחזיקי מעמד. רק עוד קצת. ‬
‫הכול בסדר. ‬
‫הכול נגמר. זה בסדר. ‬
‫זה בסדר. ‬
‫היי. ‬
‫אנטוניה, תירגעי. ‬
‫בדיוק. ‬
‫זהו זה. יופי. ‬
‫רק רגע. ‬
‫קדימה. ‬
‫זהו זה. ‬
‫זהו זה. הכול בסדר. ‬
‫לאן את הולכת?‬
‫הכול בסדר. זה עבר. ‬
‫שלושה דונאטס וחצי ליטר קולה. ‬
‫ואני זה שצריך לטפל בעצמו. ‬
‫הייתי צריכה גלוקוז. ‬
‫אני לא יודע לאן כל זה נכנס. ‬
‫יש לך חילוף חומרים של יונק דבש. ‬
‫- דיברת עם פארה? - בטח. ‬
‫אמרתי לו לא לבטוח ברמון אורטיז, ‬
‫ושאנחנו יודעים שאזקייל ביקש ממנו לעשות משהו בלתי אפשרי, ‬
‫שאנחנו לא יכולים לחשוף את המקור שלנו כי זה סוד. ‬
‫- ו... ? - כלום. הוא רק הודה לי‬
‫ואמר שישמח להראות לנו את דו"ח המעבדה על המכונית של קרלה. ‬
‫לא נכון. ‬
‫את ממש מחוננת. ‬
‫ברור שזה לא נכון. הוא אמר לי ללכת להזדיין. ‬
‫- למה ציפית? - זה לא נותן לנו הרבה מרחב פעולה. ‬
‫את חושבת מה שאני חושב. ‬
‫אין מצב שאתה חושב מה שאני חושבת. ‬
‫טוני חזרה. ‬
‫תרזה יודעת יותר ממה שהיא מספרת. ‬
‫- תמשיכי. - ראיתי את האישונים שלה מתרחבים. ‬
‫אנחנו צריכים לבוא אליה כשלאורה טרואבה לא בסביבה. ‬
‫טוב. ‬
‫קדימה. ‬
‫מעט מאוד אנשים ראו אותי ככה. ‬
‫את לא הולכת לספר לי למה את צריכה את הכמוסות האלה, נכון?‬
‫אפשר לקרוא לזה נזק משני. ‬
‫- היא אף פעם לא מפספסת. - זה איטי מדי. זה לא מספיק. ‬
‫תנמיך את רמת החמצן בחדר. ‬
‫הפחתת חמצן‬
‫- איפה את? - בגן עדן. ‬
‫איך את יודעת?‬
‫יש גבר ואישה ללא טבורים. ‬
‫- שתי שניות ו-17 אלפיות השנייה. - לא מספיק טוב. ‬
‫1559, 1567, 1571, 1579, ‬
‫1584. ‬
‫סליחה! 1583, ‬
‫1597, 1601, 1607, 1609, ‬
‫1613, 1621... ‬
‫מה קרה היום?‬
‫לא ישנתי 73 שעות ו-11 דקות. ‬
‫בסדר. תמשיכי. ‬
‫1613, 1619, ‬
‫1621, 1637... ‬
‫יש גבול שבו היא תמיד נעצרת. אנחנו חייבים לעבור אותו. ‬
‫מעולם לא הבטחתי לך ניסים. ‬
‫אבל הבטחת שהתרופה תגביר את יכולותיה האינטלקטואליות. ‬
‫אף אחד לא יכול להיות חכם יותר ממנה. ‬
‫אז על מה אני משלם לך?‬
‫התרכובת שלי ממריצה את ההיפותלמוס לייצר יותר היסטמין. ‬
‫זה כמו להיות במצב קבוע של דריכות. ‬
‫מה שהיא צריכה זה צלילות. ריכוז. ‬
‫אתה מוכן לקחת סיכון עם תופעות הלוואי?‬
‫שום דבר לא בא בחינם. ‬
‫כיכר אספניה‬
‫על מה אתה מסתכל?‬
‫קרואלה דה ויל עוזבת את הבניין. ‬
‫תהיה דיסקרטי, ג'ון. ‬
‫אני מומחה במעקב אחר חשודים. ‬
‫- כינו אותי "גיזה איצלה". - "הצל האנושי"?‬
‫תקנה לעצמך קטנוע!‬
‫נראה שהגענו. ‬
‫חכה רגע. ‬
‫מעניין. ‬
‫אולי הנהג הקשיב למוזיקה רועשת. ‬
‫או שהוא לא סתם את הפה. ‬
‫אל תאבד אותה, "גיזה איצלה". ‬
‫עכשיו מחכים. ‬
‫כל החוטפים מנסים להפחיד את המשפחות למקרה שיפנו למשטרה. ‬
‫הם גורמים להם להאמין שהם בשליטה, אבל זה לא נכון. ‬
‫מר אורטיז, חוטפים תמיד משאירים קצוות פתוחים. ‬
‫אמרתי לך, הוא לא התקשר שוב ולא ביקש דבר. ‬
‫בסדר. ‬
‫חוץ מחוסר אמון כלפיי, יש לכם עוד משהו בשבילי?‬
‫אמרו לי שמצאתם את המכונית של קרלה. ובכן? מצאתם שם משהו?‬
‫נראה שהחוטף השתמש במטפה‬
‫כדי לשבור את החלונות, ‬
‫והבת שלך התגוננה בריסוס קצף על פניו. ‬
‫היא רצה יחפה למועדון הרכיבה ושם מסתיימים עקבותיה. ‬
‫ומצאתם אי אילו... ‬
‫- עקבות? - במוקדם או במאוחר הוא יעשה טעות. ‬
‫"יעשה טעות... "‬
‫אתה מוצא חן בעיניי. אתה מקצוען. ‬
‫חקרתי עליך ואני יודע שהיחידה שלך היא אחת הטובות. ‬
‫לא אכחיש זאת. ‬
‫אני גם יודע כמה אתה מרוויח. ‬
‫אדם עם הכישורים שלך צריך לקבל משכורת טובה יותר. ‬
‫אני יכול לתמוך בך, פארה. אני יכול לתמוך ביחידה שלך. ‬
‫אני רק צריך סיבה טובה לעשות זאת. ‬
‫בבקשה, תציל את בתי. ‬
‫"אני אוהב שאת שותקת כי אז נדמה שאת לא כאן. "‬
‫כבר אמרתי לך, אסור לעשן בבית הזה. ‬
‫- "יוסטון, יש לנו בעיה. " - סע. ‬
‫- זה לא הגיוני. - לא. ‬
‫אם אימא שלך תופסת אותך מעשן, אתה חוטף. ‬
‫אני... ‬
‫חלש... אבא... ‬
‫חלש... ‬
‫חלש‬
‫חלש... ‬
‫חלש. ‬
‫אם הגוף חלש, יש להעניש אותו בלי רחמים. ‬
‫לשמור על קור רוח. ‬
‫עם מטרה. ‬
‫- היה בחור בתא שלך. - מה?‬
‫כן, לפני שהגעת. ‬
‫הוא פחד וצעק המון. ‬
‫אבל אני בטוחה שזה לא מפחיד אותך. ‬
‫את חזקה יותר ממני. ‬
‫איך את נראית?‬
‫למה את מתכוונת?‬
‫בלונדינית, ברונטית?‬
‫ברונטית. ‬
‫את יפה?‬
‫אני בטח נראית נורא עכשיו. ‬
‫הוא גזר לי את השיער. ‬
‫איך אבא שלך?‬
‫למה את רוצה לדעת?‬
‫טוב... ‬
‫כי השהייה כאן גרמה לי לחשוב על... ‬
‫טוב... ‬
‫אני יתומה. ‬
‫כשהייתי קטנה, ‬
‫הרגשתי בטוחה איתו. ‬
‫חשבתי שלא משנה מה יקרה, הוא יגן עליי. ‬
‫הוא שוב כאן. ‬
‫לא. ‬
‫לא, בבקשה!‬
‫לא!‬
‫תעזוב אותי, בבקשה!‬
‫לא! תפסיק!‬
‫לא!‬
‫תפסיק!‬
‫אל תלבש פיג'מה! הזמנתי את האב איניאקי לארוחת ערב. ‬
‫מעדן!‬
‫תודה. ‬
‫אני לא בטוח שה"קוקוצ'אס" האלה הם לא חטא, מאריצ'ו. ‬
‫אל תדבר שטויות, אבי. ‬
‫אני לא רוצה עוד, אימא. תודה. ‬
‫עוד יין, אבי? - כן. ‬
‫איך העבודה?‬
‫דומה מאוד לשלך, וידויים והתמודדות עם הגיהינום. ‬
‫ג'ון!‬
‫אתה באמת מאמין בחטא?‬
‫החטאים שלך מדאיגים אותך?‬
‫מה שמדאיג אותי הוא שאני לא יכול לחטוא בתדירות שהייתי רוצה. ‬
‫אל תקשיב לו, אבי. הוא אוהב להתלוצץ. ‬
‫אתה מכיר את הפסוק... ‬
‫"בן לא יישא בעוון האב"?‬
‫"ואב לא יישא בעוון הבן. "‬
‫- יחזקאל פרק יח. - וואו!‬
‫בטח היית החנון של הסמינר. ‬
‫לא, אבל אני... ‬
‫אני סקרן. המשפט הזה אומר לך משהו?‬
‫שפת הנביאים היא לרוב פיגורטיבית... ‬
‫אל תבלבל לי את המוח, אבי. ‬
‫בעיניי המשמעות היא‬
‫שהחטא הוא לא ירושה שעוברת מהורים לילדים, ‬
‫כי אלוהים סולח לכולנו. ‬
‫אתה עדיין לא אומר לי כלום. ‬
‫יש חטאים קטנים כמו אלה שאנשים כמוני מספרים לך, אבי. ‬
‫אבל מעולם לא שמעת משהו שגרם לך לחשוב, ‬
‫"אולי אלוהים יכול לסלוח לזה, אבל אני לא"?‬
‫אני אוהב אותך, אימא. ‬
‫מאיפה זה מגיע?‬
‫את כל כך חכמה. ‬
‫קרה משהו?‬
‫לא יכולתי לישון. ‬
‫גם אני לא. ‬
‫אני מתאר לעצמי. ‬
‫אתה יודע שאנחנו לא רואים את אותו דבר?‬
‫ברור שכן. ‬
‫אנחנו רואים שמיים זרועי כוכבים. זה לילה יפהפה. ‬
‫נכון. אבל במקום שאתה רואה דבר יפה, ‬
‫משהו פואטי, אני רואה דבר אחר. ‬
‫אני רואה נתונים. ‬
‫זה בטח מבאס לחיות בראש שלך. ‬
‫דווקא לא. ‬
‫מבחינתי, לדברים יש שפה. ‬
‫אז העולם הוא כמו טקסט שצריך לפענח. ‬
‫זו הסיבה שאני חושבת שאזקייל שולח לנו הודעה‬
‫בשפה שאני עדיין לא מבינה. ‬
‫אכלתי ארוחת ערב עם כומר ש... ‬
‫אימא שלי הכינה "קוקוצ'אס" שהיו... ‬
‫- תגיע לעיקר, ג'ון. - נכון. מצטער. ‬
‫דיברנו על הפסוק שמדבר על חטאי האבות. ‬
‫ואני חושב שמה שאזקייל מנסה לומר לנו הוא... ‬
‫אנטוניה?‬
‫אנטוניה!‬
‫הילדים תמיד משלמים על חטאי ההורים. ‬
‫תמיד. ‬
‫אזקייל פוגע בילדים כדי להעניש את ההורים. ‬
‫תמשיכי. ‬
‫כולם שיקרו לנו. ‬
‫כולם. ‬
‫רמון ולאורה... ‬
‫ברור שרמון אורטיז ולאורה טרואבה פחדו. ‬
‫אבל הם לא פחדו מאזקייל. ‬
‫- היא הבת שלי! אתם מבינים? - הם פחדו מאיתנו. ‬
‫- הבת שלי! - אני לא צריכה להקשיב לזה. ‬
‫כדאי שנפסיק לבזבז את הזמן שלי ושלכם. ‬
‫פחד חזק יותר מהרצון להציל את יקיריהם. ‬
‫לכולנו יש סודות, אבל על חלקם אי אפשר להתוודות. ‬
‫זה מה שאזקייל רוצה מהם. ‬
‫שהם יודו באשמה שלהם. ‬
‫- הצהרה פומבית. - בדיוק. ‬
‫זה מה שבאתי לומר לך. ‬
‫נישן טוב יותר הלילה. ‬
‫לך לנוח. ‬
‫גם את. ‬
‫ג'ון. ‬
‫כן. ‬
‫סיכנת את חייך אתמול. ‬
‫המכונית הייתה עלולה לפגוע בשנינו. ‬
‫לא חשבתי על זה. אם הייתי חושב, לא הייתי עושה את זה. ‬
‫זה לא נכון. ‬
‫אתה זוכר שביום שנפגשנו שאלתי אותך על מכלית הנפט?‬
‫אף אחד לא ענה לי ככה קודם. ‬
‫אימא שלי אומרת שאני מוזר. ‬
‫טוב, זה מספיק. ‬
‫בסדר. ‬
‫לילה טוב, אנטוניה. ‬
‫אם לשפוט לפי המרחק בין המרפק לפרק כף היד, ‬
‫והגודל ביחס למכונית, ‬
‫הייתי אומרת שאזקייל בגובה 1.75 מטר לערך. ‬
‫אם כך, תפסנו אותו. ‬
‫נוכל לצמצם את זה קצת יותר. ‬
‫אם לשפוט לפי עורו, הוא כנראה בסביבות גיל 50. ‬
‫עכשיו באמת תפסנו אותו. ‬
‫יש עדכונים על התמונה?‬
‫שלחנו אותה לכל מכון קעקועים בספרד. ‬
‫- עד עכשיו לא שמענו כלום. - אז המצב לא יכול להיות יותר גרוע. ‬
‫תראו מה זה. ‬
‫הוא בהחלט יכול. ‬
‫בוקר טוב, בוס. ‬
‫את יכולה לסלוח לנו רגע, דוקטור?‬
‫כמובן. זו הרי בסך הכול המעבדה שלי. ‬
‫משרדו של מנטור‬
‫לאורה טרואבה נזפה בי קשות. ‬
‫- אל תטרידו אותה שוב. - להטריד אותה?‬
‫אנחנו מנסים לתפוס את הרוצח של הבן שלה. ‬
‫תרזה רובלס אינה חשודה. ‬
‫תקשיב, האישה הזו החליפה מוניות באמצע הדרך הביתה. ‬
‫- אתה לא חושב שזה חשוד? - בלש. ‬
‫היא יד ימינה של לאורה טרואבה. ‬
‫זה טבעי שהיא מפחדת ורוצה להגן על המשפחה שלה. ‬
‫ידעת שגם לבוס יש בוסית?‬
‫לאורה רק צריכה להרים טלפון‬
‫כדי שהמימון שלנו יקוצץ בחצי על ידי איזשהו פקיד בבריסל. ‬
‫אולי זה לא היה רעיון טוב לצוות אותך עם גוטיירז. ‬
‫- ככה יותר טוב? - באמת אכפת לך?‬
‫דחיקת הגבולות הוא חלק מההכשרה. ‬
‫למה אני?‬
‫בגלל מכלית נפט שנסחפה. ‬
‫אף אחד מעולם לא ענה כמוך. ‬
‫אנשים מבריקים כמוך נידונים לבדידות. ‬
‫מאז שהיית ילדה, התרגלת לדרך מסוימת של הישרדות. ‬
‫שמרת על פרופיל נמוך. ‬
‫אני טועה?‬
‫אלמד אותך דרך אחרת. ‬
‫- איזו? - את ההפך הגמור. ‬
‫את כבר כמעט שם. ‬
‫אבל הפסגה שאת כה רוצה, חומקת ממך. ‬
‫ואת לא יודעת למה. ‬
‫כדי להגיע לשם, את חייבת לרצות את זה. ‬
‫את רוצה להגיע?‬
‫כאן את לא לבד, סקוט. ‬
‫את רוצה להיות המלכה שלנו?‬
‫אני שונאת מחטים. ‬
‫שום דבר לא בא בחינם. ‬
‫בבקשה, לא!‬
‫איך נראו פנייך לפני שנולדת?‬
‫6899, 6907, 6911, 6917, ‬
‫6947, 6949... ‬
‫סוף סוף השגנו את הנס שביקשתי ממך, דוקטור. ‬
‫7069, 7079, ‬
‫7103, 7109... ‬
‫7121, 7127, 7129... ‬
‫אנחנו חייבים לתקן את זה עכשיו!‬
‫הצילו!‬
‫לא!‬
‫הצילו!‬
‫הצילו! לא!‬
‫עזוב אותי! לא!‬
‫גוזמן, גוזמן יקירי. ‬
‫שמעתי שיש לך חבר חדש‬
‫שנחקר על ידי היחידה לחקירות פנים. ‬
‫לא התכוונת לספר לי?‬
‫לחארטה, לא היום. אתה לא רואה שאני עסוק בחישובים?‬
‫מצחיק, אתה תמיד עסוק בחישובים. ‬
‫אבל האם זו האמת?‬
‫אני לא מסתיר ממך סודות. ‬
‫אבל אם חמי לשעבר יגלה, הוא ייקח ממני את הקצבה. ‬
‫בוא נדבר ברצינות. ‬
‫ספר לי כל מה שאתה יודע על רמון אורטיז. ‬
‫נוכל להוסיף עוד מישהו לרשימה. ‬
‫איזו רשימה?‬
‫לרשימת האנשים שמשקרים לנו. ‬
‫אתה איתי או איתו?‬
‫את מעליבה אותי כשוטר, כהומו וכיליד בילבאו. ‬
‫אם כך, אני יודעת מה לעשות. ‬
‫אני אמצא את הדרך. ‬
‫מה הקטע עם כל שומרי הראש?‬
‫בוקר טוב, רבותיי. ‬
‫אני צריך לדבר עם מר אורטיז. ‬
‫- זה אפשרי? - זה בלתי אפשרי. ‬
‫בינגו. ‬
‫סליחה, גברתי, את לא יכולה להיכנס לשם. ‬
‫היי! גברת, בבקשה! אין משם יציאה. ‬
‫היי! היי, בבקשה!‬
‫היי! גברת?‬
‫כן, משטרה? אישה זרה נכנסה למסעדה שלנו... ‬
‫תוכלו לשלוח מישהו?‬
‫האורך של המכנסיים שלך בסדר, אבל שלך קצת ארוכים. ‬
‫- העניבה נראית בסדר. גם שלך. - תרד למטה. יש לנו בעיה בכניסה. ‬
‫תתקשר למשטרה. ‬
‫מה את עושה כאן?‬
‫אין לי הרבה זמן. וגם לא לבתך. ‬
‫הם אמרו לי לא לדבר איתך. ‬
‫אני יודעת אבל לבלש פארה אין מושג. אל תקשיב לו. ‬
‫את אומרת לי שליחידה נגד חטיפות‬
‫אין מושג מול מה הם מתמודדים?‬
‫בבקשה, תקשיב... ‬
‫מצטערת. ‬
‫לא סיפרת למשטרה את כל האמת. ‬
‫אזקייל רצה משהו. אני צריכה לדעת מה. ‬
‫בבקשה. ‬
‫אנחנו קולגות. ‬
‫- זה ייקח רק דקה. - אתה לא נכנס. ‬
‫תעזוב אותה!‬
‫- ג'ון! - תעזוב אותה, לעזאזל!‬
‫קדימה, ג'ון. תן לנו הופעה. ‬
‫תעזוב אותה, לעזאזל!‬
‫- אמרתי לעזוב אותה! - כולם להירגע. ‬
‫- בסדר, בסדר! - מה לעזאזל שניכם עושים כאן?‬
‫- בבקשה, תקשיב לי. - לא!‬
‫תקשיבו לי ותקשיבו לי טוב!‬
‫החוטף לא רוצה כסף. ‬
‫הוא רוצה הודעה פומבית. צריך לדעת במה מדובר. ‬
‫תסתלקו מפה או שתבלו את הלילה בכלא. ‬
‫אנחנו לא צריכים להילחם זה בזה, בלש. ‬
‫אנחנו באותו צד. ‬
‫באותו צד, חתיכת מתרומם?‬
‫אני באותו צד של מלשין?‬
‫לעזאזל!‬
‫אתה יודע מה קרה הרגע, שמנדריק?‬
‫מתרומם נתן לך סטירה. ‬
‫אתה גמור, גוטיירז. ‬
‫אתה מרגיש טוב עכשיו?‬
‫זה תמיד נותן לי הרגשה טובה. ‬
‫- סליחה, תוכלי להביא לי סכין? - מייד. ‬
‫הסטירה הזו יכולה לעלות לנו ביוקר. ‬
‫ועוד איך. ‬
‫למה אתה מתכוון?‬
‫סאן חינס שוקולד - קפה‬
‫- בבקשה. - תודה. ‬
‫יודעת מה?‬
‫זה הגיע לו כבר מזמן. ‬
‫את יכולה להוכיח לי שאת אנושית‬
‫ולומר שנהנית לראות אותי עושה את זה?‬
‫את לא תשאלי אותי, נכון?‬
‫לא. ‬
‫אני לא מלשין. ‬
‫אבל לפעמים, אם רוצים לישון בלילה, ‬
‫יש דברים שאי אפשר להסתיר. ‬
‫ביקשתי שיעבירו אותי למדריד. ‬
‫הדבר הטוב ביותר עבור כולם היה שה"מלשין" יעזוב. ‬
‫לא שאלתי, ג'ון. ‬
‫אז אפשר לשאול אותך שוב למה אני נותן לך את הכדורים האלה?‬
‫כשאני לחוצה, נוצר חוסר איזון כימי במוח שלי. ‬
‫כאילו אני על טורים גבוהים. ‬
‫הכדורים האלה מאיטים אותי. ‬
‫הופכים אותי לטיפשה. ‬
‫זאת הקלה. ‬
‫סנדרה. ‬
‫סנדרה!‬
‫את שם?‬
‫למה את לא עונה לי?‬
‫- הוא עשה לך משהו? - הוא אמר לי מי את. ‬
‫למה לא סיפרת לי?‬
‫זה לא משנה מי אני. ‬
‫- מה שמשנה עכשיו זה שאת ואני... - אותו הדבר?‬
‫רצית לומר "אותו הדבר"?‬
‫תקשיבי לי. אנחנו צריכות להיות מאוחדות, בסדר?‬
‫תראי, הבחור הזה אונס אותי. ‬
‫אבל הוא לא ייגע בך, את מבינה?‬
‫אז אל תגידי לי שאנחנו אותו הדבר, אנחנו לא אותו דבר לא כאן ולא בחוץ. ‬
‫אל תגידי את זה. ‬
‫בסופו של דבר, אביך ישלם כל מה שהוא יבקש, ‬
‫ותהיי חופשית. ‬
‫אבל אני אשכב מתה‬
‫באיזו קרקעית, כי לאף אחד לא אכפת ממני. ‬
‫לא, לי אכפת ממך. באמת. ‬
‫אל תדברי שטויות. ‬
‫זונה. ‬
‫בפעם הקודמת שהייתי כאן, עשית יוגה או מדיטציה או משהו כזה?‬
‫משהו כזה. ‬
‫זה לא נראה כמו זומבה. ‬
‫משהו כזה, ג'ון. ‬
‫מה? אני לא נראית טוב?‬
‫כן, את נראית... ‬
‫טוב, אבל את יכולה להיראות ממש טוב. ‬
‫אפשר?‬
‫בבקשה!‬
‫בוא נלך. ‬
‫אתה עייף. ‬
‫אחרי היום שעברנו, בהחלט. את לא?‬
‫אני לא מתעייפת בקלות. ‬
‫זה היתרון כשאת "טרמינטורית". ‬
‫אתה צריך ללכת הביתה. ‬
‫ואת צריכה ללמוד לסגור את הדלת, ‬
‫למען הביטחון שלך. ‬
‫באמת, אתה יכול ללכת. ‬
‫- את בטוחה? - כן. ‬
‫מוניות עוברות כל הזמן. ‬
‫תראה!‬
‫אנטוניה... ‬
‫- אני צריך לספר לך משהו. - אני יודעת מה קרה בבילבאו. ‬
‫עשית את מה שהיית צריך לעשות. ‬
‫משרד הפנים ניתוח פנים‬
‫סליחה, זו לא הדרך. ‬
‫ציפיתי לפגוש אותך, אזקייל. ‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫מה שאני רוצה לא חשוב. ‬
‫אני רואה שאתה אוהב חידות. ‬
‫יש לי אחת בשבילך. ‬
‫איך נראו פניך לפני שנולדת?‬
‫אתה עומד להרוג אותי?‬
‫את עדיין לא מבינה כלום. ‬
‫"כי כעת מביטים אנחנו במראה‬
‫"ובחידות, ‬
‫"אבל אז פנים אל פנים. "‬
‫מבוסס על "מלכה אדומה" מאת גומז-חורדו‬
‫תרגום כתוביות: מיכל כהן‬
‫בקרת כתוביות נעמי מאזוז‬