‫אכסניית אובדה‬
‫אנטוניה סקוט - 5 א'‬
‫את זה. ‬
‫קשה לך לעלות. אתה שמן. ‬
‫אני לא שמן, ילדונת. ‬
‫אני פשוט חזק. ‬
‫ויש לי אגרוף קטלני. ‬
‫חוצפנית קטנה. ‬
‫מלכה אדומה‬
‫קפיצה‬
‫אתה לא כמו האחרים. ‬
‫ברור שלא, מותק. ‬
‫אני מוזר. ‬
‫תגיד למנטור שאמרתי לא. ‬
‫- עדיין לא הצגתי את עצמי. - אין צורך. ‬
‫אתה שוטר, באסקי, הומו ואתה בצרות. סוף. ‬
‫לעזאזל, אני הרי לא מסתובב עם שלט. ‬
‫אבל בסדר. אם את רוצה לשחק, נשחק. ‬
‫לא אכפת לך מהמראה שלך, ‬
‫אבל את מתחילה לפתח צלוליט, וזה כן מפריע לך. ‬
‫את הבעלים של בלוק הדירות הזה והדיירים משלמים את שכר הדירה באוכל. ‬
‫אז גרם אחד של קוסקוס עולה לך כמו גרם אחד של קוקאין. ‬
‫ועכשיו את תוהה איך ניחשתי את כל זה. ‬
‫לא. ‬
‫לא אכפת לי, ‬
‫כי אני עומד לחלוק איתך את המסקנה הסופית שלי בכל זאת. ‬
‫כשאני רואה כמה נחמדה את, ‬
‫אין סיכוי שהשכנים שלך נותנים לך אוכל כי הם מחבבים אותך. ‬
‫זה הכול. סוף. ‬
‫אמינה סיפרה לך את כל זה. ‬
‫הילדה מהקומה הרביעית. יש לה כישורי תקשורת טובים. ‬
‫תראי, אני לא יודע מה קורה בינך לבין הבחור שמעשן, ‬
‫אבל באמת... ‬
‫כל כך קשה לך לבוא איתי?‬
‫תזיזי את התחת, תבואי איתי, ‬
‫תגידי "לא" למר מסתורין‬
‫ותוציאי אותי מבלגן ממש גדול. ‬
‫- לא. - את זה את צריכה להגיד לו. ‬
‫קדימה. ‬
‫לא. ‬
‫טוב, יקירתי, זה בהחלט לא היה תענוג, תאמיני לי. ‬
‫תודה על כלום. ‬
‫זה בטח נחמד שלא צריך אף אחד. ‬
‫אני רוצה שתדמיין משהו. ‬
‫ומה עם מה שאני רוצה?‬
‫תדמיין שאתה קפטן של אסדת קידוח באמצע הים. ‬
‫באמצע הלילה נשמעת התרעת התנגשות‬
‫לאחר שמכלית שיצאה משליטה מתקדמת לכיוונך. ‬
‫אתה שם עם עוד 25 עובדים שאיתם אתה גר כבר חודש, ‬
‫ואין לך מושג כמה אנשים זרים נמצאים על המכלית. ‬
‫היית מטביע את המכלית?‬
‫איזו מין שאלה זאת?‬
‫מה היית עושה?‬
‫הייתי קופץ למים ומנסה להציל כמה שיותר אנשים. ‬
‫זו החלטה טיפשית. היית טובע. זה לא יעיל. ‬
‫לפחות זו תהיה דרך יפה למות. ‬
‫אין דבר כזה "דרך יפה למות". ‬
‫אמרתי לך. ‬
‫אני רוצה לשאול אותך שאלה נוספת. ‬
‫איך לעזאזל עשית את זה?‬
‫עשיתי מה?‬
‫ירדת בלי שאראה אותך. ‬
‫יש מעלית. ‬
‫מעלית מחסן‬
‫החיים שלי בזבל. ‬
‫- בסדר. תשאלי. - מה הטעות שעשית?‬
‫נולדתי. ‬
‫- אילו טעויות עשיתי בחיי? - לא, עכשיו. ‬
‫אפשר עוד אחת?‬
‫ארבעים ושמונה שעות קודם לכן‬
‫כבר אכלת שלוש. ‬
‫אין לי שליטה על מה שאני אוהבת. ‬
‫את אוהבת כל מה שמזיק לך, דזי. ‬
‫בחייך, הוא לא מתייחס אליי כל כך רע. ‬
‫תסתכלי. ‬
‫לא, תסתכלי על עצמך. ‬
‫דזי, תסתכלי על עצמך. ‬
‫לא מתייחס אלייך כל כך רע... ‬
‫לא אתן לבן זונה הזה לגעת בך שוב לעולם. ‬
‫את שומעת?‬
‫אתה הולך לפרק לו את הצורה?‬
‫אם אני הולך לפרק לו את הצורה?‬
‫אני שוטר, דזי. ‬
‫רגע. בואי נעשה את זה כמו שצריך. ‬
‫קחי... ‬
‫שניים מאלה לפני השינה. ‬
‫הם תמיד עזרו לי אחרי שריסקו לי את הפרצוף. ‬
‫תודה. ‬
‫- קדימה. - אתה לא רוצה לעלות?‬
‫לא, תודה. ‬
‫אף פעם לא עשית את זה עם בחורה?‬
‫אפילו לא עם קואלה. ‬
‫מה אפשר לעשות, אני מוזר. ‬
‫תורידי פרופיל עד שיעצרו אותו. ‬
‫יומיים. ‬
‫שבועת זרת?‬
‫זה לאימא שלי. ‬
‫ג'ון, תסתובב ושים את הידיים מאחורי הגב. ‬
‫הגן על זה בחייך, בלטראן. זה עלה לי הון. ‬
‫מה לעזאזל חשבת לעצמך?‬
‫- זה היה או זה או מעבד מזון. - תעשה לי טובה. ‬
‫זה המקרה האבוד השלישי שלך החודש. ‬
‫יש לך ראיות או שאנחנו סתם מבזבזים זמן?‬
‫לא ראיות. ‬
‫ראיה אחת. ‬
‫מי צילם?‬
‫מי לדעתך? דזי והסרסור שלה. ‬
‫היא הואילה בטובה להביא לנו את הסרטון. ‬
‫אהבה יכולה להזיז הרים. ‬
‫אז מגיע לי, כי אני אידיוט. ‬
‫אם אתה עובר על החוק, אל תספר לאף אחד. זה הכלל הראשון כשאתה שוטר מושחת. ‬
‫- אני לא שוטר מושחת. - באמת?‬
‫אז איך אתה קורא לשתילת 200 גרם הרואין במכונית של מישהו?‬
‫כשאני עושה משהו, אני עושה את זה בגדול. ‬
‫אתה בצרה גדולה. ‬
‫אם תרגיז תובע עצבני, תקבל עשר שנים‬
‫על זה ששיחקת אותה אביר מחורבן על סוס לבן. ‬
‫אם לפחות היית מזיין אותה... ‬
‫גבר לא יכול לשלוט במה שהוא אוהב, סגן ניצב. ‬
‫אתה חושב שאתה ממש מיוחד, נכון?‬
‫אתה לא כזה מיוחד. ‬
‫שאף אחד לא ייכנס לשם. ‬
‫זה לאימא שלי. ‬
‫זה יום ההולדת שלה. ‬
‫פסלון חרסינה הוא קישוט נהדר לבית. ‬
‫סיגריה?‬
‫אני לא מעשן. ‬
‫גם אני לא. ‬
‫אתה יכול לקרוא לי מר מנטור, הבלש גוטיירז. ‬
‫ואני יכול לחלץ אותך מהבלגן הזה. ‬
‫אבל בתמורה, תצטרך לעזור לי. ‬
‫אתה מעשן. ‬
‫אתה מבין, ‬
‫יש לי בעיה קטנה. ‬
‫ולמה שאאמין לך?‬
‫כי אין לך ברירה, בלש. ‬
‫אני רוצה את התג ואת האקדח שלי. ‬
‫ואני רוצה שהכול יימחק מהתיק שלי. ‬
‫התג שלך. ‬
‫לגבי האקדח והתיק שלך... ‬
‫אחרי שתעשה את מה שאני עומד לבקש ממך. ‬
‫המשטרה הלאומית בלש‬
‫אני מקשיב. ‬
‫אני צריך שתשכנע מישהו לחזור לעבוד איתי. ‬
‫למה אני?‬
‫כי אתה טיפוס סנטימנטלי. ‬
‫קראתי את התיק שלך. ‬
‫אתה אוהב מקרים אבודים. ‬
‫את מי אני צריך להביא לך?‬
‫שמה אנטוניה סקוט. ‬
‫אנטוניה סקוט. ‬
‫נשמע כאילו היא סבתא בריטית. ‬
‫אבל היא לא. ‬
‫היא בת 34. ‬
‫ומנת המשכל שלה 242. ‬
‫זה גבוה מאוד, נכון?‬
‫זאת אומרת שהיא האדם הכי חכם בעולם. ‬
‫אתה בדרך כלל עושה דברים כאלה?‬
‫מה את חושבת?‬
‫- אני צריכה מידע נוסף. - איזה מידע את צריכה?‬
‫אתה שוטר טוב?‬
‫אני שוטר מדהים. ‬
‫אז קדימה. ‬
‫לא שכחת משהו?‬
‫אין זמן. ‬
‫בסדר מבחינתי. ‬
‫תפתח אותה. ‬
‫איך ידעת שזו המכונית?‬
‫מנטור לא כל כך יצירתי עם מכוניות. ‬
‫נכון. ‬
‫רוצה לנהוג?‬
‫לא. אתה מתכוון לפתוח?‬
‫באביב זה, האופנה הגיבה לחוסר הוודאות‬
‫בפרץ של יופי מדהים ואסקפיזם. ‬
‫לא ניתן לומר זאת באופן ברור או חזק יותר. ‬
‫אנו צריכים לשוב ולאהוב בגדים, ולכן בווייב... ‬
‫זה מספיק, קרלה. ‬
‫בכנות, אני פשוט לא רואה את זה. ‬
‫למה? לא אהבת את הרעיון, או שאתה לא חושב שניתן ליישם אותו?‬
‫זה לא הרגע המתאים לקולקציה חדשה. כבר אמרתי לך. ‬
‫אבא, אנחנו עובדים על זה שלושה חודשים. ‬
‫אני מצטער, אבל אני לא יכול להגיד שאני משוכנע כשאני לא. ‬
‫לא ראית מספיק. ביטלת את זה בעשר דקות. ‬
‫אם היית קורא את הדוח שלי, ‬
‫היית מבין שאתה טועה. ‬
‫באמת? אני טועה?‬
‫הרשי לי לספר לך משהו. ‬
‫הבוקר מנהל מחלקה התחיל לבכות‬
‫כשאמרנו לו שאנחנו סוגרים. ‬
‫גבר גדול, בן 50. ‬
‫נאלצת אי פעם להתמודד עם דבר כזה?‬
‫אפשר להפוך את שני המפעלים לרווחיים אם תקשיב... ‬
‫קרלה, אני לא רוצה לדון בזה יותר. ‬
‫מספיק עם זה. ‬
‫איך מריו? מה שלום הנכד שלי?‬
‫הוא בסדר, אבא. ‬
‫הראית לו את התמונות שצילמתי במדבר?‬
‫קרלה, אני אוהב את הדרך שבה את עובדת, אבל את צריכה להכיר את הגבולות שלך. ‬
‫יש דברים שאת לא יודעת כי לוקח חיים שלמים ללמוד אתם. ‬
‫כמו מה, אבא?‬
‫תנשקי את מריו בשמי. אביא לו משהו מלונדון. ‬
‫טיסה נעימה. ‬
‫תגיד לכרמלו לאסוף אותי. ‬
‫מייד. ‬
‫התחבר כדי להציג את היעד‬
‫איך ידעת שאני בצרות?‬
‫שוטרים בצרה הם המומחיות של מנטור. ‬
‫אבל באת איתי. ‬
‫המשימה שלך היא להביא אותי ליעד, לא לדבר איתי. ‬
‫כן, המפקדת. ‬
‫אז מה היעד שלך?‬
‫אם לא תגידי לי, לא אוכל להשלים את המשימה. ‬
‫הזיהוי אושר. ‬
‫שכונת לה פינקה. ‬
‫לכל הרוחות. ‬
‫מחצית מקבוצת הכדורגל של ריאל מדריד גרה שם. ‬
‫ידוע לנו של מי הבית?‬
‫של לאורה טרואבה. ‬
‫לכל הרוחות. ‬
‫לאורה טרואבה. ‬
‫- טרואבה, לאורה טרואבה? - זה מה שאמרתי. ‬
‫לעזאזל. ‬
‫עמדתי להפקיד את כל החסכונות שלי בבנק שלה. ‬
‫אבל בסוף לא הפקדתי. ‬
‫בעיקר כי אין לי חסכונות. ‬
‫קורבן מפורסם. ‬
‫איך את יודעת שיש קורבן?‬
‫כי מנטור קרא לי. ‬
‫למה אתה צוחק? זה לא מצחיק. ‬
‫זה קצת מצחיק. ‬
‫לא?‬
‫מגי היפה שלי!‬
‫שלום!‬
‫שלום לך! ילדה טובה. ‬
‫טוב. ‬
‫הכול יהיה בסדר. אל תדאגי. ‬
‫קדימה. נלך. ‬
‫לא כדאי שאוריד אותך קודם בבית ואחר כך אחזור לקחת אותה?‬
‫לא, כרמלו, היא תהיה לחוצה בלעדיי. היא לא אוהבת לנסוע. ‬
‫תודה. ‬
‫לה פינקה‬
‫ערב טוב. ‬
‫אתה יכול להוריד את הפנס, מתוק?‬
‫אתם יכולים לעבור. ‬
‫היית כאן שלשום בלילה?‬
‫לא. ‬
‫- מה עם השותף שלך? - אף אחד כאן לא ראה כלום. ‬
‫שאלתי אם מישהו ראה משהו?‬
‫שאלתי את זה, טוני?‬
‫לא, לא שאלתי. ‬
‫תמשיך ישר עד לכיכר השנייה. ‬
‫תפנה שם ימינה ותמשיך עד הסוף. ‬
‫לכל הרוחות. ‬
‫אזור יוקרתי בתוך מתחם יוקרתי. ‬
‫כמו בצל. ‬
‫כמו הבובות הרוסיות האלה, המטריושקות. ‬
‫את יודעת למה אני מתכוון? אני מבין, לא אכפת לך. ‬
‫הגענו, אנטוניה סקוט. ‬
‫מקווים שהייתה לך נסיעה טובה‬
‫ומצפים לא לארח אותך שוב. ‬
‫לאנטוניה יש קצב משלה. ‬
‫שמתי לב שהיא קצת מיוחדת. ‬
‫ידעתי שלא טעיתי לגביך. איך היא התנהגה?‬
‫ברגעים מסוימים העדפתי ללכת לכלא, אם לומר את האמת. ‬
‫תתרגל לזה בסופו של דבר. ‬
‫אני חושב שלא, ידידי. ‬
‫הבאתי לך את חיית המחמד שלך. סיימתי. ‬
‫אתה לא רוצה לדעת מה קרה בבית הזה?‬
‫אני רוצה לדעת איך אימי הפנסיונרית תגיב כשתראה את המתנה שלה. ‬
‫אני מזכיר לך שהסכמת לשתף פעולה. ‬
‫אתה מזכיר לי שאתה מחזיק אותי בביצים. ‬
‫אתה ממש משורר, אדוני הבלש. ‬
‫תוודאי שהטמפרטורה לא תעלה. ‬
‫בבקשה. ‬
‫נראה לי שיש לך בעיה. ‬
‫- מספיק! לא! - הכול בסדר. ‬
‫לא!‬
‫איך נראו פנייך לפני שנולדת?‬
‫ירדת במשקל, סקוט. ‬
‫קיבלת את מה שרצית. ‬
‫הייתי צריך למצוא את הזמן המתאים. ‬
‫אני לא בטוחה שזה הזמן המתאים. ‬
‫אז למה את כאן?‬
‫באתי כדי לשאול אותך אם גילית משהו. ‬
‫את עדיין ממשיכה עם זה?‬
‫אחרי כל הזמן הזה?‬
‫המצאת רוח רפאים כדי לנסות להתגבר על הכאב שלך. ‬
‫רוח רפאים לא עשתה לי את זה. ‬
‫- זה היה פושע רגיל. - לא!‬
‫מה שזה לא היה, ‬
‫הוא לא הראה מאז שום סימני חיים. ‬
‫הוא יראה. ‬
‫את לא יכולה להמשיך כך. ‬
‫יש לך משהו מיוחד. ‬
‫יש לך אחריות. ‬
‫אני מקווה שזה מספיק חשוב כדי לבוא ולהטריד אותי. ‬
‫תגידי לי את. ‬
‫החדר נבדק. כל מה שנשאר לעשות זה לקחת את הראיות. ‬
‫את יכולה להסתובב בחופשיות, אבל תיזהרי. ‬
‫מיזוג האוויר פועל במלוא העוצמה. ‬
‫לא רק מיזוג האוויר. ‬
‫בלש, אני מניח שאני לא צריך להזכיר לך‬
‫שכל מה שאתה רואה ושומע כאן הוא חסוי. ‬
‫אז כדאי שאמחק את הציוץ. ‬
‫שרידי גולגולת, ‬
‫רקמת מוח, ‬
‫גלגלי עיניים וסחוס מהאף. ‬
‫חלק מהראש הוטבע בחנקן נוזלי. ‬
‫צריך לעשות את זה כמה שיותר מהר. ‬
‫ניסינו להרוויח זמן על ידי הורדת הטמפרטורה בבית. ‬
‫הבלש גוטיירז, זו דוקטור אגואדו. ‬
‫מהמז"פ של המלכה האדומה. ‬
‫היא עבדה כאן כל היום‬
‫בזמן ששקלת אם כדאי לבוא, סקוט. ‬
‫אלוורו טרואבה. ‬
‫בנה של לאורה טרואבה. ‬
‫תתכונן להצגה. ‬
‫זו לא הפעם הראשונה שאני רואה מישהו חושב. ‬
‫אתה ואני חושבים. ‬
‫היא עושה משהו אחר. ‬
‫מה את רואה, סקוט?‬
‫אין סימני אלימות. ‬
‫אין חתכים שטחיים או פצעי התגוננות על הזרועות. ‬
‫סיבת המוות?‬
‫הלם היפוולמי. ‬
‫או היפוקסמיה?‬
‫- שניהם. - במילים פשוטות?‬
‫בבקשה?‬
‫הוא דימם למוות. ‬
‫הרוצח החדיר צינורית לעורק הראש שלו ורוקן אותו. ‬
‫זה נעשה לאט. ‬
‫לאט בכוונה. ‬
‫משהו לא מסתדר. ‬
‫זה מוות כואב מאוד, אבל לא היה מאבק. ‬
‫מצאתי שרידים של טובוקוררין. ‬
‫קורארה!‬
‫קורארה, מה שהאינדיאנים משתמשים בו בסרטים?‬
‫המינון הנכון מונע את התכווצות השרירים וגורם לשיתוק הדרגתי. ‬
‫הוא רצה שהקורבן ידע שהוא מרוקן אותו. ‬
‫הוא רצה שהוא יראה את המכל מתמלא. ‬
‫מה יש לו על הסנטר?‬
‫- שמן וקינמון. - תשעים ותשעה אחוז שמן זית. ‬
‫השאר קינמון ותרכובת שטרם זוהתה. ‬
‫שמן פולחן. ‬
‫יין, שמן... ‬
‫יש מזמור בתהילים שאומר... ‬
‫"תערוך לפניי שולחן נגד צוררי, ‬
‫"דישנת בשמן ראשי, כוסי רוויה". אמן. ‬
‫הייתי נער מזבח. ‬
‫איך הצלחת להסתיר את זה מהמשטרה?‬
‫אנחנו המשטרה. ‬
‫בולשיט. שוב סליחה על השפה הפואטית. ‬
‫במשטרה לא יודעים על זה. ‬
‫במשרד התובע המחוזי לא יודעים על זה. ‬
‫אף אחד לא יודע על זה שום דבר. ‬
‫חוץ מלאורה טרואבה, כמובן, שהתקשרה אליך‬
‫בדיוק על מנת שאף אחד לא ידע על זה שום דבר. ‬
‫אל תגיד לי שאתה חכם בנוסף להיותך משורר. ‬
‫כדאי מאוד שלא תתחכם איתי. ‬
‫המומחיות שלך היא עסקים מפוקפקים, נכון?‬
‫אתה עושה את העבודה המלוכלכת בשביל המיליונרים. ‬
‫מאחורי כל המופע והחזות החיצונית, ‬
‫אתה לא יותר משרת. ‬
‫אז רק משורר, בסופו של דבר. ‬
‫תהיה ישר איתי. ‬
‫עליך להרוויח את זה. ‬
‫אם אתה רוצה לדעת יותר, תראה שאתה מחויב יותר. ‬
‫למה מגי לא יכולה לישון בבית?‬
‫כי היא צריכה לנוח טוב לפני המרוץ. ‬
‫בדיוק כמוך לפני שאתה הולך לבית הספר, נכון?‬
‫- תבואי לתת לי נשיקת לילה טוב? - זה מה שנעשה, ‬
‫אם לא אגיע בזמן, אתגנב לחלומות שלך ואנשק אותך שם, בסדר?‬
‫בסדר. ‬
‫הוא אכל ארוחת ערב, אדלה?‬
‫הוא לא השאיר דבר בצלחת, גברתי. ‬
‫- נכון, מריו? - כן. ‬
‫- אימא? - כן?‬
‫תגידי לכרמלו שהוא צריך להסיע אותי. ‬
‫הוא לידי, הוא שומע אותך. ‬
‫- סגור. - הוא אומר כן. ‬
‫טוב, אני אוהבת אותך, יקירי. ‬
‫- קדימה, מריו, לך לישון. - ביי. ‬
‫החשיך ממש מהר. ‬
‫יש ימים טובים מאחרים. ‬
‫לעזאזל. ‬
‫עבודות בכביש. כמעט פספסתי את זה. ‬
‫יש להם חתיכת חוצפה. ‬
‫סליחה. ‬
‫נצטרך לעשות עיקוף. ‬
‫- שנמשיך? - ברור. ‬
‫דוח פתולוגי‬
‫חזרי על הבדיקה של הברומוקרסול. ‬
‫היא לא נעשתה כמו שצריך. ‬
‫בסדר. ‬
‫מה עוד מצאת, סקוט?‬
‫הוא יעשה את זה שוב. הוא לא הרג אותו כאן. ‬
‫אלוורו טרואבה נחטף תחילה. ‬
‫הרוצח הביא את הגופה לכאן, כשהוא חומק מבדיקות אבטחה קפדניות. ‬
‫הוא הקדיש זמן כדי ליצור טבע דומם. ‬
‫הוא משח את הגוף בשמן כמו בטקס אשכבה. ‬
‫אבל הוא לא משח בשמן את ידיו או את רגליו. הוא רק שפך שמן מתחת לשפה שלו. ‬
‫אולי הוא שכח. ‬
‫אפשר להיות גם בן זונה וגם רשלן. אין סתירה בין הדברים. ‬
‫מעולם לא ראיתי משהו שתוכנן בצורה כל כך טובה. ‬
‫זה לא הגיוני. ‬
‫סקוט. ‬
‫"מונגוטה". ‬
‫סקוט!‬
‫היא עוזבת. ‬
‫קח אותה הביתה. ‬
‫עדיף להניח לה כשהיא ככה. ‬
‫אני לא אומר שהיא לא גלגול של קלריס סטרלינג, ‬
‫אבל אנשים עלולים לטעות ולחשוב שהיא דפוקה בראש. ‬
‫לך לנוח קצת. ‬
‫מגיע לך. ‬
‫אתה אומר שאני יכול ללכת הביתה?‬
‫אז סיימתי את המשימה?‬
‫לשביעות רצוני המלאה. ‬
‫שלום, אימא. ‬
‫למה כל כך מאוחר?‬
‫את יודעת איך זה. ‬
‫איך היה יומך, בני?‬
‫כרגיל. ‬
‫כמה פעמים אני צריך לומר לך... ‬
‫- לא לקחת את זה? - תעזוב אותי. ‬
‫זה עוזר לי לישון. ‬
‫אני שוטר, אימא. ‬
‫אי אפשר שאימא שלי תהיה מכורה לסמים. ‬
‫את מבינה?‬
‫נהגת לגנוב מת' מבית המרקחת שלי כשהיית ילד. ‬
‫כדי ללמוד, אימא. ‬
‫לא נולדתי אתמול. ‬
‫- מה יש לך שם? - כלום. ‬
‫תגלי מחר. ‬
‫אני בטוחה שכבר אחרי חצות. ‬
‫זה יום ההולדת שלי רשמית. ‬
‫כמו שאמרתי, תגלי מחר. ‬
‫טרנדים משתנים, ‬
‫אבל פסלון חרסינה תמיד יהיה קישוט נפלא לבית, בן. ‬
‫אל תיפטר ממנו כשלא אהיה כאן יותר. ‬
‫וכך כשתסתכל עליו, תזכור אותי. ‬
‫אכלת ארוחת ערב? אתה רוצה קצת קרוקטים?‬
‫אני לא רעב. ‬
‫אני מציעה לך קרוקטים ואתה אומר שאתה לא רעב?‬
‫משהו לא בסדר. ‬
‫הכול בסדר. ‬
‫אז זה משהו אחר. ‬
‫אתה מאוהב!‬
‫- למה זה לוקח הרבה זמן? - אני לא יודע. ‬
‫לא נמצא מסלול. ‬
‫הכביש הזה לא מוביל לשום מקום. ‬
‫ניתוב מחדש. ‬
‫חישוב מסלול מחדש. ‬
‫- נו, באמת. - מה קורה?‬
‫אלך לבדוק. תישארי כאן. ‬
‫יש לנו מזל. ‬
‫- שומר יערות. - יופי. ‬
‫ערב טוב. ‬
‫נראה שהלכנו לאיבוד. ‬
‫- מסלול המרוצים רחוק מכאן? - לא, לא כל כך רחוק. ‬
‫אתה רואה את האורות האלה?‬
‫כרמלו!‬
‫תפתחי את הדלת. ‬
‫לא. ‬
‫- תפתחי את הדלת או שאפגע בחיה. - לא, בבקשה!‬
‫בבקשה, לא!‬
‫לא!‬
‫לא! עזוב אותה!‬
‫בבקשה, עזוב אותה!‬
‫עזוב אותה, בבקשה! לא!‬
‫וואו! תסתכלי על הירח! הוא נראה כל כך גדול!‬
‫אנטוניה. ‬
‫מה המילה בדנית להשתקפות הירח על המים?‬
‫בשוודית. ‬
‫נכון. בשוודית. מה המילה?‬
‫- ערב טוב, פילאר. - ערב טוב, אנטוניה. ‬
‫לא ידענו איפה את. ‬
‫מונגוטה. המילה היא מונגוטה. ‬
‫תיק מעצר‬
‫הצילו!‬
‫שמישהו יעזור לי!‬
‫מבוסס על ספר מאת גומז-חורדו‬
‫תרגום כתוביות: מיכל כהן‬
‫בקרת כתוביות נעמי מאזוז‬