PYTLÁK
1. SRPNA 2015 NOVÉ DILLÍ
Máme doznání Morrise Finna.
Upytlačenou slonovinu od něj kupovala Púnam Verma.
Můžu to doznání ověřit, Ctihodnosti.
Máme i Verminu fotografii.
Pořídil ji náš tým před její galerií v Dillí.
Morris ji identifikoval na základě této fotky.
Máme samozřejmě i výpis hovorů.
Máte kromě tohoto doznání ještě jiné důkazy?
Ne. Ale pracujeme na tom. Hlavně ji potřebujeme dostat do vazby.
Pánové, máte doznání od vyhlášeného zločince a lháře.
Podal stížnost, že jste na něj vyvíjeli nátlak
a že doznání musel podepsat. Toto nestačí.
Ctihodnosti. Pokud vydáte to povolení
a zadržíme ji na jediný den, potřebné důkazy seženeme.
Možná si právě teď objednává další slonovinu.
Tak dobrá. Vydám vám ho. Ale sežeňte pádné důkazy.
Přestože působí v Dillí,
musíte ji zadržet tady v Kérale. Je mi jedno jak.
Ano, to nevadí.
Nejdřív sem Púnam musíte nějak dostat.
Pak ji můžeme zatknout.
Co když se to nepovede nebo uteče?
Útěk nás netrápí.
Hlavně ji sem musíme dostat předtím, než se z toho s pomocí kontaktů vykroutí.
Určitě má dost konexí na to, aby se z vazby dostala.
Pane, proč nejdete s námi?
Zaměřím se na Raviho Dona.
Jak ho dostanete?
To nevím, ale vezmu si ho na starost sám.
Hodně štěstí.
To je snad moje poslední zpráva o želvách.
Jak tu zvládáte ten smog?
- Proto mám dítě jinde. - Pane strážníku!
Jsem Šekhar z úřadu WCCB. Mluvili jsme spolu.
- Zapište se a sjednejte si schůzku... - V pořádku, čekal jsem je.
Pojďte. Nemám moc času, tak to urychleme.
Musím vyzvednoutchole bhature pro ženu a děti,
nebo to pěkně schytám.
Moje žena vaří večeři šest dní v týdnu, ale já mám na starost ten sedmý.
Kam jsme to dopracovali? Může za to ten „feminismus“.
Tak povídejte.
Zastupují kéralskou Lesní správu a...
Pomozte nám zadržet obchodnici se slonovinou.
Je zodpovědná za smrt mnoha slonů.
Musíme ji urychleně dostat na let do Kóčinu.
Sloni?
To asi nebude pro kéralskou policii priorita, že ne?
- Ne, pane. - Zavolejte Sunítu.
Je to zapřisáhlá vegetariánka, ta vám pomůže.
- Ano, pane? - Znáte slony?
Pane?
Vidíte? O divokých zvířatech tu nikdo neví nic.
Protože zvířata nemohou podat stížnost.
My z města žijeme v asfaltové džungli.
S lovem zvěře nemáme co do činění.
Kdyby šlo o vraždu člověka, měli bychom obviněného, zbraň a vůli.
My z města na trestnou činnost páchanou na divoké zvěři nemyslíme.
Vlastně o ní ani nechceme vědět.
Přesně. Ale zabíjením těch nebohých tvorů
ty zrůdy vytvořily trh v hodnotě mnoha nul.
Cože? Jakých nul?
Pane, jde o trilion dolarů.
Suníto, pomozte jim zadržet místní obchodnici se slonovinou,
která si v Kérale objednává zabíjení slonů.
Ano, pane.
Dávejte si pozor. Tito zámožní lidé mají konexe na vysokých místech.
Vynechejte z toho co nejvíce lidí.
Ať vám pomůže strážník Dživan, je na něho spolehnutí.
Provedu.
Tak dobrá, paní. Už musím jít, nebo mi vystydne to jídlo.
Děkuju vám, pane.
Dejte se do toho.
Ahoj vespolek.
Můžeš na chviličku?
Teď?
- Co se stalo? - Co se tu děje?
- Pozvala jsem pár přátel, proč? - Proč jsi mi to neřekla?
Přesně jako tuhle, kdy tu byla Zoja, taky jsi mi nic neřekla.
A teď tohle.
Proč bych ti to měla říkat? Jsi snad někdy doma?
Tohle není vojenská akce, kde ti každý salutuje a podává hlášení.
Žádala jsem tě, ať si odpočineš. Neudělals to.
Vyplížíš se ven zadními dveřmi jako dítě.
Na tohle už jsem moc stará.
Jsi workoholik a jestli si chceš zničit zdraví, tak prosím.
Ale já se odmítám opakovat.
A ještě něco.
Až budeš chtít příště uplatit Zoju, nabídni jí víc.
Haló, Nageši. Vydrž.
- Jo. Povídej. - Ano, pane.
- Zatím stále není co hlásit. - Dobře.
Donova žena šla v týdnu párkrát ven. Sledovali jsme ji až na trh.
A žádné balíčky k nim nedorazily ani žádné neposílali?
Vůbec nic neobvyklého?
Ne, jen u nich malíři pracovali pozdě do noci.
- A Donova žena... - Jací malíři?
Malíři pokojů.
- Sakra, proč jsi mi to neřekl dřív? - Jen vymalovávají.
Idiote, mohl ses dostat dovnitř jako malíř!
Okamžitě vyraz, přidej se k nim.
- Pane... - Co nechápeš?
Opusť ten stánek, jdi dovnitř a řekni jim, že jim jdeš pomoct.
Ale pane, já o malování pokojů nevím nic.
To je mi do prkna fuk! Nemusíš být Picasso!
Prostě se dostaň dovnitř. Jak se jmenuje ta firma?
„Niram. Hrdí malíři“.
Jdi tam a řekni, že chceš pomoct. Vyřídím ti svolení firmy.
Promiň, musím jít.
- Dovolal jsem se do firmy Niram?- Ano, s čím pomůžu?
Volám z kéralské Lesní správy.
Něco od vás potřebuju.
Z Lesní správy? S vámi nemáme co dělat.
NIRAM HRDÍ MALÍŘI
- Nazdar, přidávám se k vám. - Kdo jsi?
Ten nováček. Poslali mě z firmy, abych pomohl.
My žádné laskavosti neděláme. Pracujeme pro peníze.
Dobře mě poslouchejte.
Pomůžete mi, nebo vám příště zavolá sám ministerský předseda.
A můžete mu říct to co mně!
O čem to mluvíš? Vidím tě poprvé.
Haló, pane. Samozřejmě.
Teď tu zrovna je.
Jasně, pane. Provedu.
Nevím, co se děje, ale tu práci máš. Na.
Tohle podrž.
Pojď za mnou.
Tak tady to máš.
- Tohle natři šedou. - Jo.
- Zacel to. - Dobře.
Ne, slyšela jsem, že ji vyhodil.
Přibrala, může si za to sama.
Snad jí zavolá, ale upřímně, nemůžu ji vystát.
Je tu 18 kamer, které na nás budou mířit.
Dveře jsou odolné proti výbuchu.
Jsou tam tři patra.
S naším vybavením se tam nedostaneme.
Můžeme to udělat v noci, až budou spát.
Ale udělat co?
Mám hlad.
To není špatný. Máš s tím zkušenosti?
Ne, ale Xavier mi dal pár tipů.
- Vypadá to dobře. - Hele, máme nějakou pauzu?
Ne, i kdyby z nebe trakaře padaly, musíme to dokončit dneska.
Proč?
Protože máme tento týden večírek a nechci tu cítit malbu.
Přestaňte klábosit, platím vás za přesčas.
Ano, paní.
- Musím si odskočit na záchod. - Ta první místnost tamhle.
Můžeme dovnitř?
- Někdo je v mojí koupelně? - Ne, paní.
Lháři!
NAGEŠ: VEČÍREK V DOMĚ TENTO TÝDEN.
Tady Ganavi. Po zaznění tónu prosím zanechte vzkaz. Děkuju.
Ganavi, tady Neel. Prosím tě, neprodleně mi zavolej.
Co ta policie zmínila jídlo, myslel jsem si na tohle místo.
- Vaří tu moc dobře. - A servis je hrůza.
V Dillí platí: čím horší servis, tím lepší jídlo.
Tohle je Mala. Strážkyně u Lesní správy tady.
Ahoj.
To je ta „druhá žena“, ohledně které mi volá ta tvoje?
- Nenechám se zastřelit s ním. - Líbí se mi.
A já budu radši lebedit se svými hady. Máš to?
Jo, obrátila jsem kancelář naruby.
Ty jo, to vypadá na pěkně profesionální akci.
- Co se dneska večer vlastně děje? - S námi nepůjdeš.
Potřebujeme jenom ty věci. Zaplatím ti za to večeři.
To ne. Cena za tyhle věcičky je moje účast. Tohle si nenechám ujít.
- Ještě nemáme ani plán. - Co?
- Něco mě napadlo, ale je to riskantní. - O co jde?
Budeš mě muset nechat velet, zvládneš to?
Hej, zazobanci. Objednejte si, nebo jděte. Tady nejste v parku.
Díky moc, Ganavi.
Jo, Neele. Ležím s virózou. Co se děje?
Moc důležitá věc. Ten chlap, co ho hledám, Ravi Don,
možná se tento týden vrací do města.
- Možná?- Ne, určitě.
Máš to ověřené?
Ještě ne, ale mám to z důvěryhodného zdroje.
Takže po mně chceš,
abych sedm dní kontrolovala seznamy cestujících u všech příletů?
Jo, tak něco.
To už bude druhá laskavost.
Ne, je to druhá část té první.
Po tomhle budu tvůj velký dlužník.
Zkontroluj všechny seznamy do Trivandrumu a Kóčinu.
Možná už dorazil do země.
Možná ano.
Co jsi to za detektiva?
Neměl by sis všechny informace ověřovat třikrát, než začneš jednat?
Pokud ti instinkt nenapovídá jinak.
A můj instinkt mi teď říká, ať to udělám.
Jsi jednička, Ganavi.
Až budeš někdy potřebovat cokoli ze světa divočiny...
Jo, já vím.
- Kdo je tam? Jsou tři ráno. - Policie Dillí.
Váš vůz měl nehodu. Musíte s námi na stanici.
Do hajzlu.
Bude pěkně podlá, tak pozor.
Ještě jsem nepotkal překupníka, co není.
- Jaká nehoda? - O co tu jde?
Žádná nehoda nebyla.
Jsem Mala Džogi z kéralské Lesní správy.
- Vy jste Púnam Verma? - Jo.
- Tak víte, proč jsme tady. - Jak bych měla?
Morrise Finna a jeho pytláky zatkli. Podle nich prodáváte slonovinu.
Slonovinu? Uctívám Boha Ganéše. Jak bych mohla zabít slona?
Tak pokud vám to nebude vadit, podíváme se dovnitř.
Nemůžete sem jen tak vpadnout, nic jsme neprovedli.
Ticho!
- Sklep tu není, podívám se nahoru. - Do toho.
Moc hezké, máte dceru!
Ustupte.
Šaši, běž si lehnout.
Neuvěřitelné.
Nikdy jsem takovou dílnu neviděl.
Máme ji.
Nejsem si tím jistý.
Povrch je na dotek trochu jiný.
Hej!
- Dživane, zabav jim telefony. - Dejte mi to. Honem.
Dejte mi mobil.
- Ta Púnam Verma je ale chytrá. - Proč?
Slonovina potřebuje ke spálení extrémní teplotu.
Vypadá to dokonale, ale smrdí to jak plast.
- Musím s vámi mluvit. - Bez právníka ne.
Dejte mi chvilku, možná ho nebude třeba.
Víme, že ty věci nahoře jsou padělky.
Myslela jste, že je zabavíme, půjdete k soudu
a dokážete, že na vás nic nemáme, protože jsou z umělé hmoty.
Dokázala byste svou nevinu a nás znemožnila, správně?
Nebojte, dneska máte šťastný den.
Lesní správa shromažďuje důkazy proti vám.
Ale o to se postarám a nechám vás jít, pokud budete ochotná dát mi podíl.
Při výsleších jmenovali vás a píšou o tom všechny noviny v Kérale.
Takže jsme museli jednat.
Ale pokud oznámíme, že proti vám nemáme důkazy, jste volná.
Tohle se děje pořád, jenom se mnou musíte spolupracovat.
Proč bych měla?
Protože ostatní o tomhle neví.
Pojďte s námi na stanici, vyřídíme formality a budete volná.
Jinak si pro vás pořád budou chodit strážci z Lesní správy.
Pokud zabráníte mému zatčení, nebudete litovat.
Dobře. Tak pojďme.
Všechno to jsou padělky.
Nic neprovedla. Za tohle zaplatíte.
- Víte, kdo jsme? - Nech to být, za chvíli jsem zpátky.
Proč spolupracuje?
Neele, mám novinky.
Ale nejdřív od tebe potřebuju něco, co mi zlepší můj den na prd.
Pojmenuju po tobě tygřici v parku Perijar.
- Co ty na to?- To zní dobře.
Tak poslouchej. Ravi Don dnes letí v sedm ráno z Dauhá do Kóčinu.
Jsi si jistá?
Jasně, celou noc nespím a namáhám se, abych ti předala špatné info.
Jsi naprostá jednička.
A ty mi dlužíš jméno pro tygřici. Detaily ti pošlu.
Skvělé.
Už tě máme, hajzle.
Cože?
Řekla jsem Púnam, že chci podíl z jejího zisku a nechám ji jít.
Takže si myslí, že tě uplatí a vyvázne z toho?
Nejslušnější způsob, jak ji zadržet.
Nejslušnější?
Takže jsem ještě neviděla všechno.
Ale máte jiný problém.
Musíte soudu tady ukázat zatykač z Kéraly
a získat povolení k jejímu převozu do Kéraly.
Taky povolení z leteckého úřadu, abyste přepravili vězně komerčním letem.
- Je tu Púnamin právník. - Jdeme.
Její telefon sice máme,
ale od devíti ráno začne všem telefonovat právník
a než seženeme to povolení k převozu, bude na svobodě.
A jak bude venku, pár lidí uplatí a vyvázne z toho bez úhony.
Musíme ten příběh zveřejnit, jinak nevyhrajeme.
Informujte tisk, že byla zatčena, přiznala se
a máme proti ní hromadu důkazů.
Pak s ní nikdo nebude chtít nic mít.
Jestli ji chcete převézt do Kéraly, na soud nečekejte.
- Je to legální... - Bude to na jejich uvážení.
Zeptejte se soudu v Kérale, jestli by Púnam přijali bez povolení.
Pokud budou souhlasit, hned ji zavezeme na letiště.
- Pokud ne, máme problém. - Chápu.
- Kdo mi sakra volá tak brzo? - Madam, omlouvám se, že obtěžuji.
Jsem v Dillí, pracuju pro Neela Banerdžiho na případu pytláctví slonů.
Proč se nám tak moc snažíte pomoct?
Má dcera má moc ráda slony.
Nikdy by mi neodpustila, kdybych nechala jejich vrahy jít.
To je ta strážnice.
- Chci mluvit se svou klientkou. - Musíte počkat.
Nesmíte vyslýchat mou klientku beze mě.
Ano, ujišťuju vás, že k výslechu nedošlo.
Takže ji k vám smíme převézt bez povolení k převozu?
Znovu se omlouvám za to probuzení, spěchalo to.
- Kdy jste ji zadrželi? - Před hodinou.
Prominu povolení k převozu, ale ze zákona máte lhůtu pouze 24 hodin.
Dovezte mi ji do té doby a přijmu ji tu.
Děkuji, Ctihodnosti.
Alane.
Svolení máme, ale musí tam být do 24 hodin.
Když vyrazíme teď, stíháme let v devět.
Co povolení ohledně letu?
Můžeme ji převézt nějak nenápadně? Dokud ji v Kérale nezatknou...
tak je to vlastně civilistka.
Jede na prohlídku k lékaři, pak k soudu.
Potkáte se s námi u soudu? Můžete s ní mluvit tam.
Co to říkáte? Kecy. Chci ji vidět hned.
V pořádku, brzo na nás dojde.
Dobře, paní Suníto. Nashle u soudu.
Ale pamatujte, žádný výslech beze mě.
- Jistě, pane. - Jdeme.
Kde je můj právník?
Změna plánu. Musíte s námi jet do Kéraly.
Formality se tam vyřídí s mým šéfem.
Do Kéraly? Tak dohoda nezněla, z Dillí neodjedu.
Kooperujte tiše, nebo to sepíšeme a odtáhneme vás tam.
- Můžu se aspoň najíst? - Není čas.
Jak se cítíš?
Jak vypadám?
Víš o mém...
Jo.
To v Kérale nikdo neudrží tajemství?
Jen sloni.
Takže to máš na plicích?
Asi jo, to ten vzduch z Dillí, co jsem za 50 let spolykal.
Co léčba?
Nevím.
Co tím myslíš?
Musil bych seknout s prací. Pořád ležet.
Tohle všechno bych musel nechat plavat.
Co na to tvoje žena?
Kamaráde, poslouchej.
Pomoc světu má své meze.
Musíš vědět, kdy přestat a postarat se o sebe.
Věř mi, viděl jsem, kam až to zajde, když se to přežene.
Oba jsme nakonec nahraditelní.
Víš, co je ten problém, Kišore?
Že jsme celý život bojovali v nesprávných bitvách.
- Myslíš jako na špatné straně? - Ne, myslím politiku.
Veškerý náš čas a úsilí jdou do ní.
A ignorujeme tu skutečnou bitvu...
chytat takovéhle hajzly.
Ale jestli tohle prohrajeme, je po všem.
Nenechám nějakou zkorumpovanou lenoru, aby převzala štafetu a vykašlala se na to.
I když tě ten boj zabije?
- Vítejte v Kérale, Ravi Done! - Chyť ho!
Lesní správa! Jste zatčen za obchod se slonovinou!
Já nic neudělal! Do prdele!
- Co to sakra je? - Vy dva, tam, honem!
Máme povolení k prohlídce.
Kdo jste?
- Lesní správa. - Paní!
Váš muž je ve vazbě.
VERMA
Mám nízkou hladinu cukru v krvi. Když se nenajím, omdlím.
Dobře. S Šekharem ji nakrmíme, ty jdi hlídat, ať nám to neuletí.
Hlavně pamatuj. Sekurita nesmí vědět, že převážíme zločince.
- Buďte diskrétní. - Jako bych to nevěděla.
Tak se dohodněme teď. Kolik chcete?
Musí to počkat do Kéraly.
Proč? Bude jednodušší pustit mě tady, nikdo se to nedozví.
Nemůžu, musíte za mým nadřízeným.
Kecy, vymýšlíte si to za pochodu.
To sice ano, ale snažím se vám pomoct.
Sednu si tady a najím se.
- Můžete jíst za chůze. - Nemůžu!
Pojďte.
- Potřebuju na záchod. - Sakra.
OKRESNÍ SOUD
Něco tu nehraje.
Žádáme zbývající cestující letu 88 do Kóčinu, aby se dostavili k nástupu.
Nemůžeme předběhnout?
Moment, přemýšlím.
Chtělo to víc jídla.
Zkuste půst, prospěje vám.
- Zapalovače jsou zakázané. - Pryč s ním.
Teto, kam jdeš?
Sakra!
Vstávej, teto! Teto!
- Pane... - Ano?
- Zavíráme bránu. - Můžete ještě chvilku počkat, prosím?
Ne, pane. Nastupte si, nebo vám uletíme.
Můžu mluvit s letuškou?
- Jak si přejete. - Díky.
Prober se.
Zdravím, můžete prosím ještě pár minut počkat?
Čekám na dva lidi. Prosím.
No tak, prober se!
Mám... nízkou hladinu cukru.
- Jak jste spřízněny? - Ona je...
Její neteř!
Seženu ti jídlo, hned jak projdeme kontrolou.
Paní, ona je...
Doprovázím ji, není jí dobře. Ale zvládneme to, děkujeme.
- Paní? Co je v tomhle? - Jen voda.
Chci svého právníka.
Ne. A jestli nepřestanete s tímhle, dohoda padá a jste vyřízená.
- Určitě bude v pořádku? - Jo, děje se to pořád.
Sníš něco v letadle, teto.
Púnam Verma a Malo Džogi, poslední výzva k nástupu.
- Prosím dostavte se k bráně 60. - Honem!
Proč tak spěcháme?
- Pane, posaďte se, prosím. - Mí přátelé jsou na cestě.
Musí to stihnout. Je to otázka života a smrti.
Mají-li problém, mohou kontaktovat aerolinku.
- Dveře kabiny uzavřeny. - Sedněte si, pane.
Proč tak běžíme?
Džogi a Verma!
Pospěšte si!
Je mi líto, ale odletělo to.
Takže dohoda padla, viďte?