Túlélted?
-Egy év Izlandon büntetésként. -Hiányzott a meleg.
Minden olyan hely hiányzott, ahol a pizza nem 15 dollárba kerül.
Te akartad így.
Kaphattál volna kitüntetést is, vagy szép nyugdíjat Marbellában.
Tényleg?
Szomszédok lennénk.
Igen, emlékszem Henryre.
Egyszer összefutottunk Panamában.
Az a seggfej sok galibát okozott nekünk.
Ő a legjobb ügynök. Az egész világ őt akarja.
Az MI6, a Moszad,
-a franciák, mindenki. -Elég a reklámból. Mit akar?
Garantált bejutást az USA-ba 72 órán belül,
szövetségi védelmet
és a rangjához méltó fizetést élete végéig.
Ha azt kéred, hogy hozzam ki Csehszlovákiából,
a válaszom nem.
Én hozom ki.
Te?
Csak szerezz egy kocsit Prágában osztrák rendszámmal!
Felfogtad egyáltalán, mit mondasz?
Henry hírszerzési főnök.
Szorosan figyelik.
Nem lépheti át a határt, akármilyen útlevele is van.
Nem lesz útlevele.
-Te megőrültél. -Nem, Gina.
Pontosan tudom, miért teszem.
Átadom neked Henryt
Mawadért cserébe.
-Mi? -Mawad a te védelmed alatt áll.
Tőled kell az engedély.
-Mire? -Szerinted?
Átadom neked a kubai hírszerzés európai fejét.
A főnökeid pezsgővel és kaviárral fognak ünnepelni.
A te életed pedig megváltozik.
Nem veszem be.
Csak szerezz egy kocsit Prágában! Meglátod.
Ha rossz vége lesz, hajad szála sem görbül.
De ha bejön, Mawadnak lőttek.
Esküszöm, nem blöffölök.
Hé, még mindig szivarozol?
Miért?
Van egy kubai szivarbolt Prágában, a Myslikova utcában.
Ha sikerül a bécsi kiruccanás, megünnepeljük.
Ne légy nagyképű!
Mit szeretnél? Cohiba Lancerost?
Azt alfa-hímek szívják, Leo.
A hölgyek Panetelast szívnak,
a vékonyat.
És Montecristost.
1987 novemberében
a kommunizmus megingathatatlannak tűnt.
A szovjetek a forradalmuk 70. évfordulóját
ünnepelték, hatalmas erődemonstrációval.
De ez csak műsor volt. A valóságban
megalázó vereséget szenvedtek Afganisztánban.
Nicaraguában a kontrák egyre erősebbek lettek,
és a kormánynak előbb-utóbb asztalhoz kellett ülni velük.
Afrikában az angolaiak, a kubaiak és a dél-afrikaiak
a hidegháború utolsó csatájára,
a Cuito Cuanavale-ire készültek.
Ezt én mind később tudtam meg,
mert miközben a világ újradefiniálta önmagát,
az én geopolitikám a házimunkára, a gyereknevelésre
és a függetlenedésünkhöz szükséges ház
keresésére korlátozódott.
AZ UTOLSÓ ELÉRHETŐ OTTHONOK COTO DE MIRALLESBEN
Ezt nézd!
Több mint 300 négyzetméter, két szint és egy padlás.
Nincs medence.
Majd építünk egyet.
Van egy kert a terasz mögött.
Nincs túl sok szomszéd?
Apa, az átlagemberek így élnek.
Oké.
Felőlem mehetünk.
Mehetünk? Megvan minden?
-Igen. -Vidd a bőröndömet!
Mindjárt megyek.
Anya, Prágában tényleg nincs sampon?
Van, de csak orosz, aminek fura a szaga.
Remek! Csodás!
Vigyél magaddal pár hónapnyit, és majd küldök.
Gyerünk, indulás!
Nem vagyok biztos ebben a házkérdésben, de ha nektek tetszik...
Ma délután nézzük meg.
Mi ez a kapkodás?
Ez egy jó ajánlat, Leo.
Jó ajánlat elköltözni innen?
Hagyd! Tudják, mit csinálnak.
Szia, szépfiú! Szia!
Jövök elköszönni.
Várj! Segítek, Leo!
Kösz.
Sok dolog lesz a babával.
Miért nem vártok iskolakezdésig?
Menjünk, Carmen!
Apád ideges, de nem vallja be. Nem látod?
Mit nem látok?
Hogy mostanában egyedül az unokája vidítja fel őt.
Az gyógyította meg, erre elmentek.
Anya, nem Tibetbe költözünk.
Gondolkozz rajta, oké? Gondolkozz rajta!
Szia!
Szia, édesem! Hamarosan találkozunk!
Majd hívlak, Sara!
Jó utat!
A húgod imádni fogja Prágát.
Nem kéne várnunk?
Mivel?
A házzal.
Sara, negyedóra autóval.
És megegyeztünk.
Miben?
Én segítek Mawaddal, mi pedig függetlenedünk.
Megtettem a részem.
-Nézzétek, az operaház! -Gyönyörű.
-Tetszik, Carmen? -Igen.
Mi?
Isteni a kolbászuk. Nagyon finom.
Nézzétek!
-Mi? Kolbász? -Nem.
Ez az?
Nincs lift,
de remek lakás.
Az egész emelet a miénk?
Ez Prága, nem Párizs.
Csak a ti bőröndjeiteket vigyük fel, a mieink maradnak.
Ti nem maradtok?
-Menjünk! -Gyerünk!
Jó lesz itt nektek.
Százharminc négyzetméter,
hatalmas konyha, két hálószoba,
és a közelben van a vár.
Ez egy nagyon híres része Prágának.
Nemrég még borászatok és mezők voltak itt.
Most meg nézzétek!
Egek, micsoda kilátás!
Még a végén maradok.
Abban az utcában ölték meg Heydrichet.
-Ki az a Heydrich? -Prága mészárosa.
Egy náci, aki Hitler utódja lett volna.
Ott van a fürdő, mellette a vécé.
-Külön vannak? -Itt így szokták.
-És nincs bidé? -Nincs.
A fenébe, komolyan? Hát...
Mozart itt komponált, mielőtt a spanyolok mosni kezdték a seggüket.
Akkor csak az orosz samponra panaszkodhatunk.
Itt sem tökéletes minden,
de koncentráljatok arra, ami fontos! Tanya az éneklésre,
Hugo pedig arra, hogy eljött Marbellából.
Visszatérve pedig bölcsebbek és kulturáltabbak lesztek.
Nem, érettebbek,
ami most a családnak kell.
Hogy osszuk fel a szobákat?
Csak kettő van.
Az egész lakás a tiétek.
Micsoda?
És amikor visszajöttök Pozsonyból?
Nem jövünk vissza.
Bécsbe megyünk, utána Madridba.
Bécsbe?
Igen, Bécsbe.
Henry meggyőzött minket.
Bécs elegánsabb.
Segíts Tanyának berendezkedni!
Most csak erre kérlek.
Itt vannak a kulcsok.
Jó szórakozást, amíg én Németországban leszek!
Mi? Mindenki elmegy?
Elegünk van belőletek.
Vigyázz magadra, drágám!
Oké.
És te is.
-Oké. -Ölelj meg!
Magunkra hagytok.
A G5 löveg dél-afrikai gyártmány,
és csak három ország használja.
Dél-Afrika, Irán és Irak.
Na most...
Angola akar venni ötöt Irántól.
Darabja 12 milliót ér.
Szóval egy 60 milliós üzletről beszélünk.
Hatvanmillió öt ágyúért?
A G5-ök fantasztikusak.
És Angolának kell egy csatához a déli részen.
Egy nagy csatához.
Már vannak kapcsolataim Irakban, és meg tudom szerezni a G5-öket
ötvenmillióért.
Hihetetlen kedvezmény.
A jutalékon fele-fele arányban osztozunk.
Az mennyi lenne?
Úgy kilencmillió.
Azt akarod, hogy Angola Iraktól vásároljon, ne Irántól.
És Leo Farad azért kell, hogy meggyőzze őket.
És nyilvánvalóan
nem gyaníthatja, hogy ez a te üzleted.
Én nem létezem.
Mondd neki azt, hogy te magad találtad az üzletet!
Egy 50 milliós üzletet?
Szerencsés fickó vagy.
Ma vagy holnap
találkozol egy iraki közvetítővel, teljesen véletlenül.
A neve Habib Kaezm.
Hogy találkozunk?
Majd ő megtalál.
Szuper!
Nem túl feltűnő ez az autó?
Cseppet sem. Osztrák rendszámmal turistáknak nézünk ki.
A diszkréció garantált.
Ugye, Henry?
-A CIA megbaszhatja. -Nekem mondod?
-Itt vannak. -Lássuk!
Tökéletesek.
Elteszem.
Elég üzemanyag van, a határig nem kell megállni.
Minél kevesebbet állunk meg, annál jobb.
Ne aggódj, Carmen!
Mellékutakon megyünk,
és egy elhagyatott hotelben szállunk meg.
De nem láthatnak minket együtt.
Mi van, ha a kubaiak rájönnek?
Senki nem jön rá.
És ha a határon benéznek a csomagtartóba?
Nem fognak, diplomata-útleveleink vannak.
Minden rendben lesz, Carmen.
Egyszerűbb lett volna hamis útlevéllel
kirepülnöd az országból.
Túl sok filmet nézel.
Nem így csinálják a kémek?
Világéletemben diplomáciai álcával dolgoztam.
Én szervező vagyok, nem fegyverrel hadonászó
ejtőernyős ügynök a tetőn.
De ugye nem leszel depressziós?
Én? Miért lennék?
Guy Burgess az lett.
Átállt Moszkvához, és alkoholista lett.
Moszkva mindenkit alkoholistává tesz.
Hát, nem lehet könnyű.
A kommunizmus olyan, mint egy vallás.
Ha elhagyod, ürességet érzel.
-Kösz, hogy felvidítottál. -Nem, úgy értem, akár a hit.
A mi korunkban nehéz hitevesztetté válni.
Én tíz éve vesztettem el a hitem, Angolában,
amikor Agostinho Neto kormánya
tisztogatást szervezett, és lemészárolt 30 000 embert.
-Tudod, hol voltam? -Nem.
Logisztikai támogatást nyújtottam.
-Úgyhogy ennyit a hitről. -Úristen!
És egy évvel később Etiópiában,
amikor a rezsim 150 000 embert ölt meg,
információt szolgáltattam, és azt mondtam a mieinknek, hogy hunyják be a szemüket.
Nem könnyű. Elcseszett ügy volt.
Ja.
De te sosem öltél meg senkit.
Volt ott egy barátom, egy barátnőféleség.
-Etióp? -Nem, eritreai.
Saba volt a neve.
Egy nap elvitték,
mert a bátyja ellenforradalmár volt.
Mi történt?
Szerinted?
Nem tehettél semmit?
Dehogynem.
Behunytam a szemem.
El fogunk késni.
Én ezt nem értem.
Mit nem értesz?
Hogy miért ma nézzük meg a házat.
Mi van, ha hív az ágyús fickó?
Nem is tudja a számomat.
Mawad azt mondta, megtalál.
Talán eljön holnap az edzőteremhez.
Vagy ide ma este.
Sara!
Csak fél óra az egész.
Az ilyesmit nem szabad siettetni.
Felöltöznél végre?
Felébresztetted a kiabálásoddal.
Gyere, kicsikém!
Semmi baj, életem.
Tudod, mit?
-Nézd meg egyedül! -Sara!
Nem baj. Csak vedd meg, és kész!
-Hármunknak lesz a ház. -Nem.
Neked lesz, hogy szabadulj a családom házából.
Vagy te a családfüggőségedből.
Apám beteg, Oskar.
Kicsim, apád lehet, hogy még 20 évig lesz beteg.
Tudod, miért nem érted meg?
Mert árvaházban nőttél fel.
Tényleg a szar gyerekkorommal jössz?
Arra van Ausztria.
Közel van?
Igen, de szögesdrót kerítéssel, őrtornyokkal és aknákkal védik a határt.
Ez minden?
Aggódsz, Carmen?
Nem lesz baj.
Holnap megyünk át a határon, a váltás előtt.
Olyankor már fáradtak az őrök.
Nem erről van szó.
Mi az, Carmen?
Csak nem tudom kiverni a fejemből
a barátnőjét.
-Sabát? -Igen.
Nem tudom, hogy én túl tudnék-e lépni ilyesmin.
Ezt hogy érted?
Nem tudom.
Nehéz cserbenhagyni azt, akivel törődik az ember.
-Carmen, a fenébe... -Igaza van. Igen.
Új barátnőt kell találnod Amerikában.
-Már van barátnőm. -Tényleg?
A neve Danae. Kubai.
A hotelben vár ránk.
Egyelőre semmit sem tud.
Azt hiszi, együtt töltjük a hétvégét.
-Mi? -Tudom, mit csinálok.
Hét hónapja vagyunk együtt.
Hét hónapja, és csak most mondod?
Miről beszélsz?
Minden rendben lesz.
Danae és én itt töltöttük az első közös hétvégénket.
Diszkrét és közel van a határhoz.
Szerelmi fészek.
Végre, bébi!
Már három órája várok.
Ne túlozz!
Leo és Carmen, a spanyol barátaim.
Bemutatom Danae-t.
-Örvendek. -Szintúgy.
Henry sokat mesélt rólatok.
Örvendek.
Danae, ugye?
Kubában gyakori név, a görög mitológiából.
Perszeusz anyja.
-Aki megölte Meduszát. -Pontosan.
És Rembrandt festménye is, az Ermitázsban.
Akkor lett híres, amikor egy őrült szétkaszabolta.
-Megvan? -Igen.
Hozom a csomagokat.
-Jössz te is, Danae? -Persze.
-Segítsek? -Ne!
Van ott hátul egy tó.
Addig sétáljatok egyet!
Bébi, olyan boldog vagyok!
Medusza gyilkosának anyja
és egy szétkaszabolt festmény.
Nagyon nem örülök ennek.
A gyerekeid Prágában vannak.
Ha rosszul alakulnak a dolgok,
egy kazahsztáni gulágban is kiköthetünk.
Fenébe, kár volt idejönnünk.
Azt hiszem, ő az.
Aha.
Menjünk!
Oké.
-Mondtam, hogy azonnal felismertek. -Turbánra számítottam.
Egek, dehogy!
Csak a Balenciaga.
Sara Farad.
-Oskar. -Habib.
Mawad mondta, hogy találkozzunk nyilvánosan.
-Hogy lássanak minket. -Igen.
Így egész Marbella tudni fogja,
hogy iraki közvetítővel tárgyalunk.
Apám paranoiás.
Nagyon jól beszélsz spanyolul.
Madridban jártam egyetemre.
Spanyol filológia.
Richard konzul árverésére jöttem Marbellába.
Tényleg? Anyukám is jár.
Tudom. Egyszer túllicitált egy Victor Servranckx-asztalért.
De nyugi! Egy Basquiat-val bosszút álltam.
A nagybátyám katonai beszerző.
Szaddámmal szinte család vagyunk.
Efelől nincs gond. Holnap le tudom szállítani az ágyúkat.
De nektek meg kell győzni az angolaiakat.
Kuba engedélye nélkül nem fognak fegyvert venni.
Pontosan.
Beszélnünk kell a luandai katonai képviselettel.
Közvetlen kapcsolatunk van Patricio ezredeshez.
Mennyi idő lesz?
Amennyire apámnak szüksége van.
És diszkrétnek kell lennünk.
Persze, nem kérdés.
Most még inkább.
Az apja nem gyaníthatja, hogy Mawad is benne van.
Ne aggódj! Már elmondta.
De nem tudok sokáig várni.
Mit szólnál három hónaphoz?
És akkor nincs kapkodás.
Mi lenne, ha bedobnánk az alkuba azt a Servranckx-asztalt?
Nem.
Nem, ipari mérnök vagyok.
Három évre jöttem, szocialista vállalkozástant tanulni.
-Szocialista vállalkozás? -Igen.
Mi tervgazdaságokkal dolgozunk.
Ötéves tervekkel.
Semmi szabadpiaci és tőzsdei őrület.
-És szereted Csehszlovákiát? -Imádom.
A telek kicsit kemények,
ha őszinte vagyok, de meg lehet szokni.
Ami nagyszerű, mert van még egy évem.
Nincsenek gyerekeid?
Nincsenek.
De vannak unokahúgaim, Odalys és Dreide.
-Szeretnél visszamenni Kubába? -Persze.
Apám nagyon akarja.
A szünetemre vár, hogy leölhessen egy disznót, csapra verhessen egy sört,
folyhasson a rum, és bulizhasson egy jót.
-Jól hangzik. -Összetartó család.
Igen, nagyon közel állunk egymáshoz.
Milyen kínos!
Sajnálom, de három sör után be sem áll a szám.
Carmen, be kell vallanom,
gyönyörű nő vagy.
Remek az ízlésed.
-Köszönöm. -Nyugati elegancia.
Ahogy sminkelsz.
-Alig sminkelek. -Ez az!
Nagyon kifinomult. Nem is tudom, ízléses.
A sál, a fülbevaló...
-Ugyan! -És az óra!
Az az óra 14 000 dollárba kerül.
Micsoda? Úristen!
Mások meg éheznek.
Ez a kapitalizmus.
Ez az óra a gyerekeimnek van, ha szükségük lenne rá.
Vagy úgy!
Kiszaladok a mosdóba.
Elkísérlek.
Mikor mondod el neki?
Elviszem sétálni a tóhoz.
Többet ne igyon, ha lehet!
Halló?
Szia! Hogy vagytok?
És ti?
Jól. Egy csodás tó partján vagyunk.
Közel az osztrák határhoz.
Itt maradunk pár napig.
Bárcsak velünk lehetnétek!
De nem hívtatok.
Nagyon szeretünk titeket.
Valami baj van?
Nem, semmi. Csak hiányoztok.
Vigyázz Tanyára, oké?
Úgy beszélsz, mintha a világ végére mennétek.
Dehogy! Minden rendben van. Tényleg.
-Biztos? -Igen, drágám.
Mennem kell. Elmegyünk sétálni.
Anya!
Nos?
Nem néz ki túl jól.
Hugo, ne légy paranoiás!
A fenébe, Tanya, nem vagyok paranoiás.
Valamire készülnek.
Vagy figyelmeztettek.
Mire figyelmeztettek?
Honnan a fenéből tudjam?
De valami készül Bécsben.
Mi az?
-Mi van? -Megint kihagytak téged.
Miről beszélsz?
Bármi is történik, Sara és Oskar tudnak róla.
Minket álcának hoztak ide.
Én nem álcának jöttem, hugi.
-Nem? -Nem.
Akkor miért hagytak itt velem?
-Tényleg tudni akarod? -Igen.
Hogy ne feküdj össze az első faszival, akit meglátsz,
és ne egy isztambuli bordélyházban köss ki.
Ezért.
Szóval te vagy a testőröm, mi?
-Inkább a bébiszittered. -Aha.
Figyi, Hugo, nem velem van a baj.
Hanem azzal, hogy bármit is teszel,
apára hozod a bajt.
Menj a fenébe!
Egy évig leszek itt.
Nem kell kibaszott bébiszitter.
Azért nem vittek, mert nem bíznak benned.
Tévednék?
Biztos Henryvel készülnek valamire.
Tanya, fogd be!
Az énekóráim kapóra jöttek nekik.
De mi legyen Hugóval?
Hagyjuk Marbellában, hogy megint elcsessze?
Nem. Jobb lesz őt is elhozni,
vigyázzon a húgára, amit imádni fog,
és nyaralgasson Prágában, mert ott nincs kokó.
Fogd már be!
Hugo!
Hová mész?
Még csak nem is ismered a várost!
A barátnőd?
A húgom.
Hová való vagy?
Spanyolországba.
A szomszédod vagyok.
Kizártam magam.
Sajnálatos.
Az ágyúk döntőek a csatában.
Felizgat, hogy ilyesmikről dönthetek.
A feleséged veszélyes.
Nekem mondod?
Igen, fiatalok vagyunk.
Nem követhetjük Mawad és apa modelljét.
Jogunk van kreatívnak lenni, és ledönteni az ideológiák
szabta határokat.
Te hatalmat akarsz.
Te is.
Vagy csak a pénz kell, a puccos asztal meg a nagybátyád elismerése?
Ha meglesz az üzlet Kubával,
-gyertek el Irakba! -Irakba?
Mulatunk egy jót.
Aláírjuk az ágyús megállapodást,
és szétnézünk kicsit.
Szerintem remekül ki fogunk jönni.
Abban biztos vagyok.
Még mindig itt?
A szobatársamra várok.
Kérsz?
Vodka?
Abszint.
Ja.
Azt a kurva!
Hol tanultad ezt?
Marbellában.
Amúgy Hugo vagyok.
Én Marek.
Jól ment, nem igaz?
Remekül.
Az ujjad köré csavartad.
Elbűvölted, és most a tenyeredből eszik.
Féltékeny vagy.
Féltékeny?
A nagybátyja a fő katonai beszerző a seregnél.
Tudod, mit jelent ez?
Habib most öt ágyút elad nekünk,
de nem indítunk közös vállalkozást.
És ha mégis?
Megyek, átöltözöm.
Ne, ne menj!
Áttettem holnapra a háznézést.
Emlékszel?
Még mindig ezen rugózol?
-Mi az? -Elment.
-Mi? -Danae elment.
Hogyhogy „elment”?
Azt hiszem, hallottam az ajtót, de aludtam.
Mindjárt hajnali hat. A busz csak reggel nyolckor jön.
Biztos gyalog ment el.
-És hová ment? -Nem tudom. Českýben lakik.
Szentséges ég!
-Mi van, ha a rendőrségre ment? -Nem tenne ilyet.
-Nem tudhatod! -Nyugodj meg, Carmen!
Nem akarok megnyugodni!
Mondtam, hogy ebből baj lesz.
Černá két és fél óra innen gyalog.
És nincs más út?
Světlíkbe, de arra senki nem megy.
Mindig busszal megy erre.
És ha nem találjuk meg?
Henry, akkor mi lesz?
Egyórányira vagyunk Ausztriától.
Felhívjuk a gyerekeiteket,
hogy szálljanak föl az első gépre.
És ha nincs elég idő?
-Danae nem fog beköpni a rendőröknek. -Nem érdekel, mit csinál.
Beszélni akarok a gyerekekkel.
Semmi ok a pánikra.
Akkor pánikolok, amikor akarok.
Hónapokig terveztük ezt, és sosem említetted a barátnődet.
Úgyhogy keressünk egy telefont,
menjünk át a határon, és csináljuk végig!
Az ott ő?
-Igen, ő az. -Ez az!
Állj meg!
Danae, várj!
Danae!
-Danae, gyere vissza! -Danae, várj!
Hogy teheted ezt velem?
-És te velem? -Figyelj...
Nyugodjunk meg, oké?
Azt kéri, hogy hagyjak hátra mindent.
Az országomat, a családomat, mindent.
És mit akarsz csinálni?
Fel akarsz adni minket?
Nem.
Ezzel minden csak bonyolódik. Értsd meg, kérlek!
Én nem akarok elmenni, a fenébe is!
Egy szót sem szólok.
Esküszöm.
-Az ígérgetés nem old meg semmit. -Hé!
Hadd beszéljek kettesben vele!
Várjatok a kocsiban!
A jutalékunk 4,5 millió dollár lesz.
Ha jól kijövünk Habibbal,
évi legalább egy ilyen üzletünk lesz.
Mikor döntöttél, Sara?
Mikor döntötted el, hogy én kellek az életedbe?
Miről beszélsz?
Tudod, miért akarom azt a házat?
Mert most először lesz valamim,
ami tényleg az enyém, és nem csak a te terved része.
Mi a fenéről beszélsz?
Láttam Habibnál.
Eléred, hogy mások azt csinálják, amit te akarsz.
Miért, te sosem használtál ki engem?
Például a napalmmal.
-Az más. -Más?
Láttam egy problémát, és megoldottam.
A te döntéseid hosszú távúak.
Stratégiaiak.
Amikkel átbaszol másokat.
Igen, téged is átbasztalak?
Amikor találkoztunk, havi 60 000 pesetáért aerobikot oktattál.
Most pedig mindjárt ötmillió dollárt fogsz keresni.
Mert ez a te terved! Mindig a te terved.
Együtt döntöttünk, mert ez volt a legjobb a családnak.
Te döntöttél!
Kérjek bocsánatot, amiért vannak ötleteim?
-A fenébe is, hallgass meg! -Meghallgatlak.
Persze hogy meghallgatlak, Oskar.
De ha hülyeséget beszélsz, azt elmondom neked.
-Tehát függetlennek lenni hülyeség? -Kockázatos.
Balul sülhet el.
Apám kétszer is tönkrement.
-Akkor mi is tönkremegyünk, ha úgy van. -Nem hagyhatom.
Miért?
Apámnak megbocsátják, ha elveszít egy hajót az óceánon,
vagy ha elad, mert kell a pénz,
de nekem nem bocsátják meg.
Mert én csak a lánya vagyok.
Utoljára kérdezem.
Eljössz velem megnézni a házat?
Kihajtom a belemet is, hogy összejöjjön ez az üzlet.
És össze fog jönni.
És meglesz az az ötmillió.
Aztán a tíz is, szerelmem.
És a 20, majd a 30.
És akkor megvesszük a házat, amit megérdemlünk.
Az a ház, amit megérdemlek, ma délután megnézhető.
Akkor sajnálom, Oskar.
Adhatok neki altatót.
Mire felébred, már a túloldalon leszünk.
Túl kockázatos.
Azt csináljuk, amit te mondasz.
Bármit?
Te döntesz.
És ha megbetegszem?
Mitévő leszek?
Egy kapitalista országban mindenért fizetni kell.
Nagyon drága!
Én nem vagyok hozzászokva. Nem megy.
Nagyon sajnálom.
Ez majd segít.
-Nem. -Vedd el!
Nem vehetem el.
-De igen. -Nem.
De. Vedd el!
Tartsd meg! Segíteni fog.
-Nem... -Figyelj!
Elmesélek valamit.
Hozzuk el a csomagjainkat,
-és menjünk a határra! -Most?
Tetszik?
Mit jelent?
„Vége.”
Minek a vége?
Minden régi,
hanyatló, archaikus.
Ez a mi időnk, nem gondolod?
AZÉRT KÉNE LECSERÉLNÜNK AZ ELNÖKÖKET, AMIÉRT A PELENKÁT IS KICSERÉLJÜK
Útleveleket!
Tessék.
A jármű iratait!
-A papírok. -A papírok.
Ő kérte el?
Mi?
Az órát.
Nem.
Én adtam oda neki.
És elmeséltem neki, mit művelt Henry az etióp barátnőjével.
Minden rendben.
VILÁG PROLETÁRJAI, EGYESÜLJETEK!
Milyen volt a vakáció?
Csodálatos!
-Imádjuk Csehszlovákiát. -Igen.
Gyönyörű nők.
És jóképű férfiak.
Köszönöm.
ELADÓ
Negyvennyolc ügynökünk nevét adta át,
-akik a kubaiaknak dolgoznak. -Azt a kurva!
Húsz éve hamis információt szivárogtatnak.
És kiadta az ő ügynökeiket
New Yorkban, Párizsban, Rómában, Londonban,
Chilében, Ecuadorban...
De várt előtte 72 órát, hogy Kuba evakuálni tudja őket.
Talpig úriember.
Havannában hullottak a fejek.
Ha akarod, felterjesztelek
-hírszerzési kitüntetésre. -Nem.
Az ilyesmi hidegen hagy. Megelégszem azzal, amit kértem.
Részünkről nincs akadálya.
Biztos?
Zöld utat kaptál Mawad ügyében.
Semmi apró betűs rész?
Még ajándékot is hoztam.
TITKOSÍTVA
A mindenit, Gina!
Köszönöm.
Ezzel tönkreteheted az életét.
De ne vonódj bele közvetlenül!
Álmomban se!
Köszönöm.
A feliratot fordította: Sátori Orsolya
Kreatív supervisor Gömöri János