Hei! Du!
-Ikke bry deg om meg. -Unnskyld meg.
Hvor er Tanya?
Jeg må gå. Foreldrene er her.
-Hvor er Tanya? -Slapp av.
Det går bra med Tanya.
Ingenting skjedde med henne. Slapp av.
Ta det rolig, du liksom!
Vi har kjørt henne til sykehuset for undersøkelser.
-Hvilket? -Klinikken. Hun har det bra.
De rørte henne ikke.
De ville bare skremme.
-Utlendinger? -Ja.
Hun sa de var det.
Tilsynelatende tok de henne med til en ledig tomt,
truet henne med pistol og fikk henne til å kle av seg.
Leo, la oss gå. Kom igjen.
Jeg ringte flyplassene, togstasjonene...
De er allerede borte!
Vi gjør alt vi kan.
Jeg ringte innenriksministeren.
Dette er vår høyeste prioritet.
-Tanya, vennen. -Hei, kjære.
Hvordan går det?
Det går bra.
Er du sikker?
Vi er her, kjære.
Jeg tisset på meg.
Det går bra.
Jeg tisset på meg
da de satte den her, pappa.
Du vet hvordan hun er. Godtroende.
Og de lurte henne. De lurte henne, for faen.
-Bør hun ikke være på rommet? -Nei, det går bra.
Dette kommer til å eskalere. Det blir galskap.
Det de gjorde...
De provoserer oss. Best å ikke reagere.
Hva enn jeg kan gjøre...
Hjelp meg.
De sa de var franskmenn fra PolyGram.
De likte henne som artist.
Kunne sangene hennes.
Hvordan, når ingen har hørt dem?
De sa at noen ga dem en demo.
Ikke vet jeg!
-Søsteren min er en idiot. -Nei.
Hun er 20 og har store drømmer.
Fordi ingen har vært ærlige med henne.
Det var nok marokkanere.
Jeg bryr meg ikke om hvor de var fra.
-Mawads menn. -Det vet du ikke.
Klart jeg gjør. Vet du hvorfor?
Båten du tilbød som jeg ikke ville selge ham.
Dette igjen, Leo?
Ser du hva tullet ditt forårsaker?
Det holder, Leo.
Pappa, hvis det var Mawad, skal han få svi.
Jaså? Hva skal du gjøre?
Skyte ham?
Sa politiet noe?
De vil ikke finne noen.
Vi må være sikre først.
Men noen rettet en jævla pistol mot min søsters hode.
Hun er min søster også.
Hva får Mawad ut av dette?
Hevn.
Han er sinnssyk.
Han prøver å provosere.
Akkurat.
Han vil at vi skal angripe.
Jeg tror det er best
om pappa møter ham.
-Hva faen sier du? -Kan du la meg snakke?
Pappa.
Var det ham, vil du vite det.
-Jeg skal slå dritten ut av ham. -Leo, ro deg ned.
Kom tilbake hit, så finner vi en løsning sammen.
Jeg tror at
hvis vi handler på impuls,
gjør vi akkurat det han ønsker.
Carmen hadde rett.
Vi måtte vise at Farad-familien ikke var idioter.
Vi måtte vise selvbeherskelse.
Det er alltid det beste tegnet på makt.
Hvem tar du meg for?
En Camorra-mafioso som sender smålige beskjeder?
Tror du jeg er dum?
Du kjenner meg for godt, Leo.
Jeg gir ingen advarsler, jeg handler.
-Du bør vite det. -Stemmer.
Som da du sendte kjeltringer til meg.
Hva?
Den marokkanske sikkerhetstjenesten.
Spør CESID.
Jeg sier dette i fortrolighet siden vi har kjent hverandre i over 20 år.
Er du sint for at iranerne
stjal åtte mill, skaff deg en terapeut.
-En terapeut? -Ja.
For hvis noe skjer med familien min,
krampe etter tennis eller diaré etter paella, vet du hva jeg gjør?
-Skyter meg? -Nei.
Jeg drar til Irak og forteller Saddam Hussein
at du forrådte ham med iranerne.
Hvor lenge har de kriget?
Fem, seks, sju år?
Det at hans venn Mawad
solgte reservedeler til fly for bombingen av Bagdad,
vil nok gjøre ham sint, ikke sant?
Han vil ikke tro deg.
Jeg kan være overbevisende.
Uten bevis?
Jeg har fiender overalt, Leo.
Mange bakvasker meg.
Saddam vet det.
Han vil ikke tro deg.
Jeg har advart deg.
Truer du meg?
Vil du jeg skal tisse på meg som din datter?
Leo prøvde.
Han gjorde en innsats.
Men av og til slår planer feil, og alt blir verre.
Dette overfallet var bare forretten.
Mr. Farad!
Vær så snill!
For det virkelige dramaet var i ferd med å ta av 965 km unna.
Husker du Khalid og våpnene vi fraktet til Algerie?
De hadde en patriotisk og utarbeidet plan.
Veldig utarbeidet.
Veldig 70-talls, prima terrorisme.
Dette er et angrep på vegne
av PFLP!
Og Khalid kunne ikke komme på noe bedre enn å gjennomføre den
den uken Tanya nesten ble voldtatt.
Gå! Kom igjen!
Gå!
Nesten to timer, så frekt.
Jeg følger ordre.
Ordre, du liksom.
Hei, hvor skal du?
Noen vil møte deg.
-Hvem? -Fra CESID.
Bli med meg.
Hva er greia med Mawad?
Jeg banket ham opp.
Vil justisministeren forsvare ham òg?
Hvem er sjefen din i CESID?
Jeg kom ikke for Mawad.
Å? Ren tilfeldighet.
Så fort jeg slår ham, blir alle sinte.
Men siden han er gullgutten din...
Hva?
...i løpet av de neste 48 timene.
-Hva faen er det? -Si det du.
En liste med navn vil bli gitt til myndighetene...
Hva faen?
...og pressen.
Hvis den folkemorderiske staten Israel nekter å forhandle,
vil vi begynne å henrette gisler,
og vi starter med de som har israelske pass.
-Din venn Khalid... -"Min venn Khalid".
"Min venn Khalid".
Jeg vet ikke hva du tror,
men jeg har ingenting med dette å gjøre.
Disse ble tatt
for fem måneder siden.
Rett før Nicaragua-saken eksploderte.
Insinuerer du at jeg var involvert,
så kjenner du meg ikke.
Hvorfor kom han til deg?
For å irettesette.
-Irettesette? -Ja.
For å kritisere meg
for å hjelpe amerikanerne i Nicaragua.
Khalid tar det personlig når vennene hans jobber
for imperialismen. Jeg sier: "Jeg elsker deg,
-"men jeg er forretningsmann." -Hør,
jeg vet ikke hva dere to drev med...
Jeg sverger at det var alt det var.
Jeg bryr meg ikke!
Bryr meg ikke.
Jeg er ikke her med CESID. Regjeringen sendte meg.
Det er tre spanske familier på det hotellet.
Og som du kanskje forstår, er de ikke hvilke som helst familier.
Så ring vennen din og be ham løslate dem.
Jeg får ikke kontaktet ham.
Få det til.
For hvis noe skjer med dem,
ødelegger vi livet ditt.
Vi har bevis som vil gi deg 30 år i fengsel.
Deg og datteren din, Sara.
Og kona di vil ikke få en krone,
for vi skal beslaglegge kontoene dine,
bilene, eiendommene, båtene...
Båt. Jeg har bare én.
Båten din, da.
Pass.
PASS AMERIKAS FORENTE STATER
Den veien. Gå.
Pass.
Er alle jødiske?
Israelske statsborgere.
-Denne veien. La oss gå. Kom igjen! -Gå.
Hvordan går det? Over.
Ikke skill familiene.
Trenger ikke europeerne.
Hvor mange sionistiske pass?
Tjuefire.
Er dette den eldste?
Herregud, nei.
Jeg vil ikke skape sosial konflikt i Marbella.
Mawad og jeg har kjent hverandre i mange år, og...
Selvfølgelig, delegat.
Ingen vil ha problemer.
Jeg lover, vi skal håndtere det. Ikke bekymre deg.
Regjeringsdelegaten vil jeg skal løse det.
Greit.
Hvorfor nevnte du ikke det med Tanya?
Det løser ingenting, Hugo.
Sikkert.
Så vi skal bare godta det?
Det holder.
Mawad, CESID og halve Marbella er mot oss.
Og du vil kjempe mot myndighetene?
Hei, vennen.
Nei, hør på meg.
Det er ikke din feil.
-Jo, det er det. -Nei.
Hadde jeg ikke... La meg være i fred!
-Tanya, kom hit. -Nei!
Bli med meg.
Jeg kan ikke kjempe på to fronter samtidig, Khalid og Mawad.
Mawad ringer alle.
Da må vi stoppe ham.
Få Jerome til å sette en pris.
Etter det med Tanya?
Jeg ga henne en halv Valium.
For guds skyld, Hugo. Slutt å overreagere.
Overreagere? Jeg?
Ja, du.
Du prøver konstant å gjøre opp for at du gikk til Mawad.
Det var din svigersønns feil.
Du kan lære noe av ham.
Hva da? Å være manipulerende?
Nei. Å beherske deg.
Mamma, jeg vil bare at de skal respektere oss.
Riktig.
Oss eller deg?
Hva?
Kjære, folk respekterer de som ordner opp i ting.
De respekterer de som utøver makt.
De vil møte deg i lobbyen.
Greit nok.
Alle enheter er varslet.
Ikke skyt!
-Hva skjer? -To gisler rømte.
Og hva gjør du?
Flytt deg!
Bevar roen.
Vær så snill.
La oss alle bevare roen. Vi må snakke.
Ikke mer forhandlinger!
Hvis de ikke svarer,
hvis de ikke frigjør våre 55 PLF-brødre
i løpet av en halvtime,
begynner vi å henrette gisler!
Dette er siste advarsel!
Vil du at vi skal kompensere deg?
Dette er ikke kompensasjon.
Sara, faren din klikka.
Han slo Mr. Mawad.
Han skadet ham.
Ingenting kan kompensere for å ha overfalt Mr. Mawad.
Dette er et kjøp.
Hva kjøper vi?
Du ville kjøpt Mr. Mawads tilgivelse
og hans legitime rett
til å ta igjen.
Og hva med søsteren min?
Jeg beklager, men Mr. Mawad hadde ingenting med det å gjøre.
Hvor mye vil dette kjøpet koste?
Og hva ønsker du av meg?
Jeg ringer deg, så det haster.
Jeg kan ikke gjøre noe.
Khalid mistet vettet.
Han svarer hvis det er deg.
Jeg har allerede prøvd.
Så prøv hardere.
Arafat er illsint. Vi ser ut som terrorister.
TELEFON
Monzer, jeg må få de spanjolene ut derfra.
De kommer fra familier med mektige etternavn, ok?
CESID jager meg uten stans.
Jeg er også under press.
Spesielt etter at du banket opp Mawad.
Hva har det med saken å gjøre?
Alt.
Mawad er fortsatt forbanna over pengene fra iranerne, ok?
Han er en drittsekk.
Som også er beskyttet av CIA.
Å overfalle ham, hva tenkte du på?
Nå er problemet mitt Khalid.
Nei. Løs saken med Mawad, så skal vi diskutere Khalid.
Greit?
Hva skjer?
Jeg jobber med det.
CESID vil ikke la oss være i fred.
Khalid vil ikke drepe noen.
Selvfølgelig ikke.
La oss dra.
Bli med meg.
Nei. Ikke du.
Nei, jeg blir med ham.
-Ikke bekymre deg. -Nei.
Dessverre nekter
folket ditt å forhandle.
150 000 er et umulig beløp.
Umulig?
Etter det du har gjort,
ville 100 000 begynne å høres mer fornuftig ut for meg.
Å forhandle med andres penger er gøy, ikke sant, svoger?
La meg forstå dette.
For å ha etterlatt søsteren min naken,
redd og gråtende på en tomt full av narkomane
så betaler du ingenting.
Men for å banke opp Mawad, hvor mye kostet det?
Hundre tusen?
Det er prisen for tilgivelse.
Vel, siden vi skal kjøpe den,
fortjener vi en bonus.
-Ikke sant? -En bonus?
Hvilken bonus?
Denne bonusen.
-Er du dum? -Løp!
Kom igjen!
Drittsekk.
Hopp inn!
Leo, vi har fortsatt tid.
Skal du gjøre familien til en hær og gi Hugo en rifle?
Det er for sent.
Nei, Leo...
Nei...
Du kommer til å få ham drept.
Riflen er til Oskar.
En dårlig idé. Det vil ydmyke Hugo.
-Det er på tide, Carmen. -Leo.
Leo, vær så snill.
Politiet ber folk bevare roen...
Her.
-Vi skal til Mawad. -For guds skyld!
Hva med meg?
Du blir her.
-Hvorfor? -Hvorfor?
Du har ødelagt nok.
Sara.
Sara!
De skal drepe ham.
Nei, Khalid er ikke gal.
Ikke skyt!
Nei, han kan ikke gjøre det.
Onkel Khalid, kjære onkel Khalid, var i stand til å drepe.
Og når du kommer til det punktet, går alt til helvete...
Planer, strategier, selv fornuft.
Er dere ikke varme?
Det er varmt, ikke sant?
Jeg trenger vann. Må ha litt vann.
Denne svettingen er ikke bra.
Jeg skal ta en dusj, kjære.
Leo!
Pappa!
-Leo! -Pappa!
-Hjelp meg! -Pappa!
Når sunn fornuft tar slutt,
er det bare kaos igjen.
Og når kaos begynner,
går alt som kan gå galt, verre.
Kutt ut, Hugo.
Det var ikke hjerteinfarkt.
De tror han kollapset av stresset de siste dagene.
Kan vi gå inn til ham?
Nei. Mens han er her
og til han våkner, besøker bare jeg ham.
Jeg vil la ham hvile.
Han trenger fred og ro.
Og i mellomtiden?
Snakk sammen
og løs problemene du har skapt.
Mener du Mawad?
Mawad tar ingen avtaler.
Så finn ut av noe.
Og om han ber om mer enn 150 000, er det ditt problem.
Det blir pengene dine en dag uansett.
Pappa sa det ikke er noen vei tilbake.
Sara, finn på noe.
Løs dette, er du snill.
-Men mamma, hør... -Hugo!
Faren din kan dø.
Forstår du virkelig ikke det?
Herregud.
Mawad tar ingen avtaler, om han så får en million.
Spesielt med pappa på sykehuset.
Han vet Hugo er en tosk.
Du hørte moren din. Vi må løse dette.
Vi er ute å kjøre, Oskar.
Sara.
Går det bra?
Bedre?
Bør vi finne en lege?
Det trengs ikke.
Ok, men siden vi er her.
Det er fordi jeg er gravid.
Hva?
Jeg er gravid.
Akkurat det vi trengte.
Ser det ut som jeg bryr meg?
Du innser kanskje ikke alvoret her.
Ok.
Gjør det som trengs.
Tiden renner ut, Carmen. Det er opp til deg.
De sier at barn bringer lykke, ikke sant?
I denne familien bør de ta med en granatkaster.
Ikke bekymre deg.
Alt vil løse seg.
Ikke denne gangen.
Hadde ikke Hugo klikka, ville avtalen vært i boks.
Ikke skyld på Hugo.
Hvis han klikka, er det din feil.
Å gå til Mawad slo feil.
Nå vil han rettferdiggjøre seg.
Å skylde på meg er mye bedre, hva?
Det er problemet i familien.
Alle vil rettferdiggjøres,
de kjemper, konkurrerer, lurer hverandre.
Hvorfor ikke dra?
Med Sara.
Være selvstendige.
Skaffe et hus. Dere blir jo foreldre.
Utenfra forblir du i virksomheten.
Sara vil ikke.
Dere er en familie nå.
Jeg ber deg ikke om en tjeneste.
Det er en gest.
Reiste du så langt
for å be meg om en gest?
Det blir det siste jeg ber om.
Du har kjent Leo i 20 år.
Han har alltid vært der når du trengte ham.
Jeg vet det, Carmen.
Så gjør noe.
Khalid har mistet forstanden.
Han hører ikke på noen.
Si Leo er i kritisk tilstand.
Tror han det ikke, kan han ringe sykehuset.
Khalid har store problemer.
-Akkurat nå tror jeg ikke... -Bare si det.
Si at vennen hans Leo kan dø
og å frigjøre gislene
kan være det siste han kan gjøre for ham.
Vær så snill.
Hør.
Vi trenger ikke å dra langt.
Det er flotte hus i San Pedro de Alcántara.
Og bak havnen.
Se på det andre.
-Du liker ikke huset vårt. -Jeg liker det.
Men vi bør fokusere på oss.
På familien vår.
Det tror jeg også.
Jeg har lagt en plan.
Du bør lure Mawad.
Hva?
Få tilliten hans.
Han kommer aldri overens med oss.
Ikke med noen av oss.
Han hater oss.
Men det gjelder ikke deg.
Jeg er mannen din.
Du har ikke etternavnet, ingen historie.
Du er et blankt lerret, som pappa sa.
Få Mawad til å se at du er familiens fremtid.
Faren min er syk.
Hugo er en tosk, og jeg er en kvinne.
Han vet du er ambisiøs.
Du var foreldreløs og har kommet langt.
Akkurat.
Du vil jeg skal si at siden jeg blir sjef en dag,
bør han glemme overfallet.
-Tilby en avtale. -Hva da?
Å dele markeder med ham.
Han vil teste meg.
Hva enn som trengs for å redde familien.
Faren din kommer til å drepe oss.
Husk hvor sint han var for båten.
Ingen trenger å vite det.
Dette blir mellom oss.
Bare du og meg.
Som et team.
Så la oss møte Mawad sammen.
Jeg er Leo Farads datter.
I den arabiske verden
er det som å være i en klan.
Du kan være en forræder.
Greit.
Så la oss være selvstendige.
Vi starter med huset vårt.
Velg det du vil ha.
Hei...
Hei.
Hvordan går det?
-Greit. -Greit?
Hvor lenge har jeg vært her?
Fire dager.
Hva faen har de gitt meg?
Det føles som om jeg har blitt påkjørt.
Du var veldig syk.
De ga deg masse beroligende.
-Grunnet det med blodet? -Nei.
Leukemien er under kontroll.
Men stresset vil utløse den om du ikke tar det rolig.
Hei.
-Hvor skal du? -Jeg bare...
-Jeg må strekke meg. -Det må du ikke.
Ligg stille til legen kommer.
Du skremte vettet av oss.
Så ro deg ned, ok?
Ellers innlegges jeg også.
Hva skjedde med Mawad?
Ikke noe nytt.
Og Khalid?
Ingenting.
Jeg drømte at alt var løst.
Vet du hvem som hjalp meg?
CIA.
CIA
eller Gina?
De er de eneste som kan kontrollere Mawad.
Se på henne.
Pappa.
Vennen.
Det er så godt å se deg.
Vakre deg.
-Hvordan har du det? -Fint.
Du skremte oss skikkelig.
-Og søsknene dine? -Har det bra.
Alt vil løse seg.
Jeg henter litt kaffe.
-Ok, mamma. -Bare slapp av.
Hør på meg.
Vi skulle ikke snakke jobb.
Jeg har en plan.
Jaså?
Ikke bekymre deg.
Oskar og jeg skal løse dette.
Bare stol på meg.
Kom her.
Fort!
Se forover.
-Er du bevæpnet? -Nei.
Sjekk beina hans.
Kairo?
Vi snakker med regjeringen deres.
Jeg ba ikke om å få reise til Egypt.
Den israelske regjeringen nekter enhver avtale med PLF.
Det gjør det vanskelig.
Vi ønsker ikke flere ofre,
og derfor tilbyr vi en mellomløsning.
Jeg vil ikke ha mellomløsninger.
Et fly med alle garantier.
Du flyr til Istanbul, regjeringen deres lovet
å respektere destinasjonen du velger.
Trodde du vi gjorde alt dette for å stikke av?
Jeg vet hvorfor du gjorde det.
Du vil hjelpe vennene dine i israelsk fengsel,
men vær realistisk.
Det eneste alternativet er å ta det flyet,
flykte og finne en annen måte å hjelpe dem på.
Eller bli fengslet sammen med dem.
En Musabil havner ikke i fengsel.
Vet du hvorfor?
Fordi han anser seg selv som død alt.
Da blir det en seier for Israel.
Er det det du vil?
Det er ditt valg, Mr. Khalid.
Jeg forstår ikke.
Det er fullt av turister.
Vil du virkelig at vi skal begynne å kaste dem fra balkonger?
Hvis du gjør det,
fordømmer hele verden deg,
noe som er mye verre for Palestina.
Det er greit, Jerome.
La ham komme.
Kan vi snakke?
Så de er desperate nok til å sende deg?
Ingen sendte meg.
Hallo?
-Du virker sterk til å være døende. -Khalid.
Monzer fortalte meg at
du fikk ham til å tro du er døende
så du kan overtale meg.
Nei, bror.
Jeg er virkelig ute å kjøre. Hør her,
du må frigjøre de folkene.
De vil ikke forhandle, Leo.
De bryr seg ikke.
Ikke gjør det, for guds skyld.
Det bestemmer ikke jeg, men det palestinske folket
som ble kolonisert.
Nei, Khalid. Du bestemmer.
Du engasjerte deg.
Du valgte dette.
Fordi jeg forpliktet meg.
Khalid, du er ikke gal, du er en kriger.
Det er en operasjon, ikke martyrdød.
Hvis det har gått galt, avbryt det.
Vet du, Leo?
Det har gått fem dager, og ingen har vist meg støtte.
Bare bedt om tjenester.
Khalid...
Jeg bebreider deg ikke.
Du er på sykehuset.
Men av alle vennene jeg har...
Ingen.
Dette er merkelige tider.
Tider med forrædere og hyklere.
Og vet du hva, Leo?
Jeg er hverken en forræder
eller en hykler.
Heller ikke en fanatiker.
Leo er på sykehuset.
Dør han i denne krigen, kan ikke Hugo stoppes.
-Han er en drittunge. -Ja.
Han er en drittunge.
Men også som en blind mann med pistol.
Og han kan arve virksomheten.
Du kan insistere på at de betaler én, to,
fem millioner, det du vil.
Men det ydmyker dem bare.
Hvem representerer du i alt dette?
Sara?
Meg selv.
Og hvem er du?
En aerobic-instruktør fra Madrid?
Kanskje din allierte?
Jeg trenger ingen allierte.
Hva om jeg dekker deg neste gang
en iraner lar deg i stikken?
I stedet for å krangle om napalm
deler vi overskuddet.
Du har ikke den typen makt.
Men jeg kan få det
om du hjelper meg.
Følgende navn, bli med meg.
Rosana López.
Dit.
Gregoria Alonso.
Gå.
Fort deg!
Rubén Notario.
Dit. Gå.
Joan Varellas.
Det ser ut til at det er inngått en avtale
om å gradvis frigjøre gislene.
De spanske familiene ble løslatt først,
før kidnapperne drar til Midtøsten.
Detaljer om forhandlingene
blir offentliggjort i løpet av kort tid.
I Washington har Det hvite hus erklært
at de avviser enhver avtale som gir immunitet
til PFLP-terrorister.
Se, der er de.
Jenta mi.
Tanya!
-Han er fortsatt svak. -Min kjære.
Hvordan går det?
Hvorfor håndhilser du? Gi meg et kyss.
Kjekken.
Jeg gledet meg til å få deg ut.
Jeg også, kjære.
Hvordan går det, Leo?
Carmen har allerede fortalt
om avtalen din med Mawad.
50 000 dollar.
Rent symbolsk, så vi kan glemme hele greia.
-Mawad glemmer aldri. -Pappa.
Det viktige er at vi unngår misforståelser.
Og hvordan gjør vi det?
Jeg kan være mellommann, hvis du lar meg.
Må jeg drikke kaffe med ham,
klarer jeg det helt fint.
Han blir direktelinjen til Mawad.
Vi har ikke noe valg.
Så lenge han kun gjør det.
Hva er galt?
Stoler du ikke på meg?
Hvorfor skulle han ikke det?
Du gir ham hans første barnebarn.
-Hva? -Det stemmer.
Virkelig?
Det er fantastisk!
Svigermor.
Ikke begynn å gråte, ok?
I kveld spiser vi på Don Carlos.
For å feire. Jeg spanderer.
Hugo.
Tekst: Nina Bjørnås
Kreativ veileder Stine Ellingsen