‫היי! היי!‬
‫- אל תתייחסו אליי. - סלח לי, אדוני.‬
‫איפה טניה?‬
‫אני חייב לסגור. ההורים כאן.‬
‫- איפה טניה? - תירגע.‬
‫ליאו, באמת, טניה בסדר.‬
‫לא קרה לה כלום. תירגע.‬
‫"תירגע" בתחת שלי, לופרה!‬
‫לקחנו אותה לבית החולים, אבל רק כדי להיבדק.‬
‫- לאיזה בי"ח? - למרפאה. היא בסדר גמור.‬
‫הם לא נגעו בה.‬
‫הם רק רצו להפחיד אותה.‬
‫- זרים? - כן.‬
‫היא אמרה שהם זרים.‬
‫ככל הנראה, הם לקחו אותה למגרש ריק,‬
‫הצמידו אקדח לראשה והכריחו אותה להתפשט.‬
‫ליאו, בוא נלך. קדימה.‬
‫התקשרתי לשדות התעופה, לתחנות הרכבת...‬
‫הם כבר ברחו, לעזאזל!‬
‫אנחנו עושים כל מה שאפשר.‬
‫התקשרתי לשר הפנים.‬
‫זה בראש סדר העדיפויות שלנו.‬
‫- היי, מתוקה. - היי, יקירה.‬
‫מה שלומך?‬
‫אני בסדר.‬
‫את בטוחה?‬
‫אהובה, אנחנו כאן.‬
‫השתנתי על עצמי.‬
‫זה בסדר, זה בסדר.‬
‫השתנתי על עצמי‬
‫כשהם שמו אותו כאן, אבא.‬
‫פאראד‬
‫אתה מכיר אותה, לעזאזל. היא מאמינה לכל דבר.‬
‫והם הונו אותה. הם פשוט הונו אותה.‬
‫- לא כדאי שניקח אותה לחדר שלה? - לא, היא בסדר.‬
‫המצב יסלים. אני מכירה את ליאו וזה יהיה מטורף.‬
‫אבל מה שהם עשו לה...‬
‫הם מתגרים בנו. הדבר הגרוע ביותר שנעשה הוא להגיב.‬
‫אם יש משהו שאוכל לעשות...‬
‫תעזור לי.‬
‫הם אמרו שהם צרפתים מ"פוליגרם".‬
‫שהם אהבו אותה כזמרת.‬
‫שהכירו את השירים שלה.‬
‫איך הם יכלו, אם אף אחד לא שמע אותם?‬
‫הם אמרו שמישהו נתן להם דמו.‬
‫מאיפה לי לדעת?‬
‫- אחותי טיפשה. - לא, היא לא.‬
‫היא בת 20 ויש לה חלומות גדולים.‬
‫כי אף אחד לא החזיר אותה למציאות.‬
‫הם בטוח היו מרוקאים.‬
‫לא חשוב אם היו מרוקאים, אלג'יראים או סרבים.‬
‫- הם ממוואד. - אתה לא יודע.‬
‫בטח שכן. ויודעים למה עשה את זה?‬
‫בגלל הספינה הדפוקה שהצעת ולא הסכמתי למכור לו.‬
‫שוב זה, ליאו?‬
‫רואה מה קורה בגלל השטויות שלך?‬
‫די, ליאו, בבקשה.‬
‫אבא, אם זה היה מוואד, הוא ישלם.‬
‫אה, כן? מה אתה הולך לעשות?‬
‫לירות בו?‬
‫המשטרה אמרה משהו?‬
‫הם לא יתפסו אף אחד.‬
‫אנחנו צריכים לוודא קודם.‬
‫אבל מישהו הצמיד אקדח מזוין לראש של אחותי.‬
‫הוגו, היא גם אחותי.‬
‫מה יוצא למוואד מכל זה?‬
‫נקמה.‬
‫הוא פסיכי.‬
‫הוא מנסה להתגרות בנו.‬
‫בדיוק.‬
‫הוא רוצה שנתקוף.‬
‫אני חושבת שהכי טוב‬
‫שאבא ייפגש איתו.‬
‫- על מה לעזאזל את מדברת? - אתה מוכן לתת לי לדבר?‬
‫אבא.‬
‫אם זה היה הוא, אתה תדע.‬
‫- אני אכסח אותו במכות. - ליאו, שלוט בעצמך.‬
‫תחזור ונמצא פתרון ביחד.‬
‫אני חושב‬
‫שאם נפעל מתוך דחף,‬
‫אנחנו נעשה בדיוק את מה שהוא רוצה.‬
‫כרמן צדקה.‬
‫היינו צריכים להראות שהפאראדים לא היו טיפשים פזיזים.‬
‫היינו צריכים להישאר בשליטה.‬
‫כי זה תמיד הסימן הטוב ביותר לעוצמה.‬
‫מי אתה חושב שאני?‬
‫מאפיונר קאמורה ששולח מסרים קטנים?‬
‫אתה חושב שאני טיפש?‬
‫אתה מכיר אותי טוב מדי, ליאו.‬
‫אני לא מזהיר, אני פועל.‬
‫- אתה צריך לדעת את זה. - נכון.‬
‫כמו כששלחת בריונים לבית שלי.‬
‫מה?‬
‫זה היה השירות החשאי של מרוקו.‬
‫שאל את זה שלנו.‬
‫אני אומר לך את זה בינינו כי אנחנו מכירים כבר יותר מ-20 שנים.‬
‫אם אתה כועס כי האיראנים‬
‫דפקו אותך בשמונה מיליון, לך לטיפול.‬
‫- טיפול? - כן, טיפול.‬
‫כי אם משהו יקרה למשפחה שלי,‬
‫כמו שריר תפוס במשחק טניס או שלשול אחרי פאייה, יודע מה אעשה?‬
‫- תירה בי? - לא.‬
‫אני אסע לעיראק ואספר לסדאם חוסיין‬
‫שבגדת בו עם האיראנים.‬
‫כמה זמן הם כבר במלחמה?‬
‫חמש, שש, שבע שנים?‬
‫הידיעה שחברו מוואד‬
‫מכר חלקי חילוף למטוסים עבור הפצצת בגדאד‬
‫בוודאי תרגיז אותו, לא?‬
‫הוא לא יאמין לך.‬
‫אני יכול להיות מאוד משכנע.‬
‫בלי שום הוכחה?‬
‫יש לי אויבים בכל מקום, ליאו.‬
‫הרבה אנשים משמיצים אותי.‬
‫סדאם יודע את זה.‬
‫הוא לא יאמין לך.‬
‫אל תגיד שלא הזהרתי אותך.‬
‫אתה מאיים עליי?‬
‫אתה רוצה שאשתין על עצמי כמו הבת שלך?‬
‫ליאו ניסה.‬
‫הוא עשה מאמץ.‬
‫אבל לפעמים התוכניות משתבשות ומשם הכול מתדרדר.‬
‫המכות האלה היו רק המתאבן.‬
‫מר פאראד!‬
‫בבקשה!‬
‫כי הדרמה האמיתית עמדה להתפוצץ במרחק 1,000 קילומטרים משם.‬
‫מונקו‬
‫שאטו מונקו‬
‫זוכרים את חאליד ואת הנשק שהעברנו לאלג'יריה?‬
‫מתברר שהייתה להם תוכנית פטריוטית ומשוכללת.‬
‫מאוד משוכללת.‬
‫ממש טרור מובחר משנות ה-70.‬
‫זו מתקפה בשם‬
‫החזית העממית לשחרור פלסטין!‬
‫וחאליד לא יכול היה לחשוב על עיתוי טוב יותר למבצע הזה‬
‫מהשבוע שבו טניה כמעט נאנסה.‬
‫זוזו, זוזו! קדימה!‬
‫זוזו!‬
‫כמעט שעתיים, חוצפה.‬
‫אני ממלא פקודות.‬
‫"פקודות" בתחת שלי.‬
‫היי, לאן אתה הולך?‬
‫מישהו בא לראות אותך.‬
‫- מי? - מהשירות החשאי.‬
‫בוא איתי.‬
‫מה העניין עם מוואד?‬
‫כיסחתי אותו כי הוא מניאק.‬
‫גם שר המשפטים יגיע להגן עליו?‬
‫מי הבוס שלך בשירות החשאי?‬
‫אני לא פה בגלל מוואד.‬
‫לא? איזה צירוף מקרים.‬
‫אני מכסח אותו, ופתאום כולם משתגעים.‬
‫אבל מכיוון שהוא יקיר ליבכם...‬
‫מה?‬
‫...ב-48 השעות הקרובות.‬
‫- מה זה, לעזאזל? - תגיד אתה.‬
‫רשימה עם שמותיהם תימסר לרשויות...‬
‫מה לעזאזל?‬
‫...והעיתונות.‬
‫אם מדינת ישראל, המבצעת רצח עם, תסרב לנהל משא ומתן,‬
‫נתחיל להוציא להורג בני ערובה,‬
‫והראשונים יהיו אלה המחזיקים בדרכונים ישראליים.‬
‫- ידידך חאליד... - "ידידי חאליד".‬
‫"ידידי חאליד"...‬
‫אני לא יודע מה אתה חושב,‬
‫אבל אין לי שום קשר לזה.‬
‫אלה צולמו‬
‫לפני חמישה חודשים.‬
‫רגע לפני שהעניין עם ניקרגואה התפוצץ.‬
‫אם אתה רומז שהייתי מעורב בזה,‬
‫אז אתה לא מכיר אותי.‬
‫אז למה הוא נפגש איתך?‬
‫כדי לנזוף בי.‬
‫- לנזוף בך? - כן.‬
‫כדי לנזוף בי‬
‫על כך שעזרתי לאמריקאים בניקרגואה.‬
‫חאליד הוא כזה. הוא לוקח אישית את זה שהחברים שלו עובדים‬
‫עבור האימפריאליזם. ואני אומר לו, "אני אוהב אותך,‬
‫- "אבל אני איש עסקים". - תראה,‬
‫אני לא יודע מה שניכם זממתם...‬
‫אני נשבע בילדים שלי שזה מה שהיה.‬
‫לא אכפת לי!‬
‫לא אכפת לי.‬
‫אני לא פה מטעם השירות החשאי של ספרד. הממשלה שלחה אותי.‬
‫במלון הזה יש שלוש משפחות ספרדיות.‬
‫וכפי שאתה יכול לדמיין, הן לא סתם משפחות ספרדיות.‬
‫אז אתה תתקשר לחבר שלך ותבקש ממנו לשחרר אותן.‬
‫אין לי דרך ליצור קשר איתו.‬
‫אז תמצא דרך.‬
‫כי אם יקרה להן משהו,‬
‫אנחנו נדפוק לך את החיים.‬
‫יש לנו ראיות שיכניסו אותך לכלא ל-30 שנה.‬
‫אותך ואת הבת שלך, שרה.‬
‫ואשתך לא תקבל אף גרוש מזוין,‬
‫כי אנחנו נעקל את החשבונות שלך,‬
‫מכוניות, נכסים, סירות...‬
‫סירה. יש לי רק אחת.‬
‫אז את הסירה.‬
‫דרכון.‬
‫דרכון ארצות הברית‬
‫מכאן, קדימה. קדימה.‬
‫דרכון.‬
‫כולם יהודים?‬
‫אזרחי ישראל.‬
‫- מכאן. קדימה! - קדימה, קדימה.‬
‫איך הולך? עבור.‬
‫אל תפרידו את המשפחות.‬
‫אני לא זקוק לאירופאים.‬
‫כמה דרכונים ציוניים?‬
‫עשרים וארבעה.‬
‫הוא הכי מבוגר?‬
‫מה פתאום.‬
‫אני לא רוצה ליצור סכסוך חברתי במרביה.‬
‫מוואד ואני מכירים זה את זה שנים רבות ו...‬
‫כמובן, אדוני.‬
‫אף אחד לא רוצה בעיות.‬
‫יש לך את המילה שלי. אנחנו נטפל בזה. אל תדאג.‬
‫נציג הממשלה רוצה שאתקן את זה.‬
‫בסדר.‬
‫למה לא הזכרת מה שקרה לטניה?‬
‫זה לא יפתור שום דבר, הוגו.‬
‫בטח.‬
‫אז פשוט נתקפל ונספוג את זה?‬
‫מספיק, הוגו.‬
‫מוואד, השירות החשאי של ספרד וחצי מרביה נגדנו.‬
‫עכשיו אתה רוצה להילחם בממשלה?‬
‫היי, אהובה שלי.‬
‫לא, תקשיבי לי.‬
‫זאת לא אשמתך.‬
‫- זאת כן. - זאת לא.‬
‫כן, אם לא הייתי כל כך... תעזבי אותי!‬
‫- טניה, בואי הנה. - לא!‬
‫בואו איתי.‬
‫אני לא יכול להילחם בשתי חזיתות במקביל, בחאליד ובמוואד.‬
‫מוואד מתקשר לכולם.‬
‫אז חייבים לעצור אותו.‬
‫דברו עם ז'רום ותגרמו לו לנקוב במחיר.‬
‫אחרי מה שקרה לטניה?‬
‫נתתי לה חצי כדור הרגעה.‬
‫למען השם, הוגו. תפסיק להגזים.‬
‫להגזים? אני?‬
‫כן, אתה.‬
‫אתה כל הזמן מנסה לפצות על כך שהלכת למוואד.‬
‫זו הייתה אשמתו של החתן שלך.‬
‫אתה יכול ללמוד ממנו משהו.‬
‫ללמוד מה? להיות מניפולטיבי?‬
‫לא. לשלוט בעצמך.‬
‫אימא, אני רק רוצה שהם יכבדו אותנו.‬
‫כן.‬
‫אותנו או אותך?‬
‫מה?‬
‫מותק, אנשים מכבדים את אלה שפותרים דברים.‬
‫אנשים מכבדים את אלה שכופים את רצונם.‬
‫הם יפגשו אותך בלובי.‬
‫מספיק טוב.‬
‫הזעקתי את כל היחידות.‬
‫לא לירות, לא לירות!‬
‫- מה יש? - שני בני ערובה ברחו.‬
‫ומה אתה עושה?‬
‫זוז!‬
‫תירגעו.‬
‫בבקשה.‬
‫בואו נירגע. אנחנו צריכים לדבר.‬
‫לא עוד משא ומתן!‬
‫אם המשטר הציוני לא ייענה,‬
‫אם הם לא ישחררו את 55 אחינו מהחזית העממית לשחרור פלסטין‬
‫בחצי השעה הקרובה,‬
‫נתחיל להוציא להורג בני ערובה!‬
‫זו האזהרה האחרונה שלנו!‬
‫אתה רוצה שנשלם לכם דמי פיצוי?‬
‫זה לא פיצוי.‬
‫שרה, אבא שלך השתגע.‬
‫הוא הכה את מר מוואד.‬
‫הוא פצע אותו.‬
‫שום דבר לא יכול לפצות על תקיפת מר מוואד.‬
‫זוהי רכישה.‬
‫מה אנחנו קונים?‬
‫את סליחתו של מר מוואד‬
‫ואת זכותו הלגיטימית‬
‫לנקום.‬
‫ומה לגבי אחותי?‬
‫אני מצטער מאוד, אבל למר מוואד לא היה שום קשר לזה.‬
‫וכמה תעלה הרכישה הזו?‬
‫ומה אתה רוצה ממני?‬
‫אני מתקשר אליך, אז זה דחוף.‬
‫לא אוכל לעשות כלום, ליאו.‬
‫חאליד איבד את שפיותו.‬
‫הוא יענה לטלפון אם תתקשר.‬
‫כבר ניסיתי.‬
‫אז נסה שוב.‬
‫ערפאת זועם. אנחנו נראים כמו טרוריסטים.‬
‫טלפון‬
‫מונזר, אני צריך להוציא את הספרדים משם.‬
‫הם ממשפחות בעלות השפעה, בסדר?‬
‫השירות החשאי של ספרד רודף אותי בלי הפסקה.‬
‫גם אני תחת לחץ.‬
‫במיוחד אחרי שהכית את מוואד.‬
‫איך זה קשור?‬
‫זה קשור לגמרי.‬
‫מוואד עדיין כועס בגלל הכסף מהאיראנים, בסדר?‬
‫הוא חתיכת חרא.‬
‫שגם מוגן על ידי הסי-איי-אי.‬
‫מה חשבת לעצמך כשהכית אותו?‬
‫כרגע, הבעיה שלי היא חאליד.‬
‫לא. תפתור את העניין עם מוואד, ואז נדבר על חאליד.‬
‫בסדר?‬
‫היי, נו?‬
‫אני מטפל בזה.‬
‫השירות החשאי של ספרד לא יניח לנו.‬
‫חאליד לא יהרוג אף אחד.‬
‫ברור שלא.‬
‫בוא נלך.‬
‫בוא איתי.‬
‫לא, לא. בבקשה.‬
‫לא, לא, אני הולכת איתו.‬
‫- אל תדאגי, בבקשה. - לא. לא.‬
‫לצערי, האנשים שלך‬
‫לא רוצים לשאת ולתת.‬
‫מאה וחמישים אלף דולר זה בלתי אפשרי.‬
‫בלתי אפשרי?‬
‫אחרי מה שעשיתם.‬
‫מאה אלף דולר נשמע לי יותר הגיוני.‬
‫כיף לנהל משא ומתן עם כסף של אנשים אחרים. נכון, גיס?‬
‫שאני אבין.‬
‫על זה שהשארת את אחותי עירומה,‬
‫מפוחדת ובוכה במגרש ריק מלא בנרקומנים,‬
‫אתם לא משלמים כלום.‬
‫אבל על זה שמוואד חטף מכות, כמה אמרת שזה?‬
‫מאה אלף דולר?‬
‫זה מחיר הסליחה.‬
‫טוב, מכיוון שאנחנו הולכים לקנות אותה,‬
‫מגיע לנו בונוס.‬
‫- לא? - בונוס?‬
‫איזה בונוס?‬
‫הבונוס הזה.‬
‫- אתה דפוק? - רוצו!‬
‫קדימה!‬
‫דפוק.‬
‫תיכנס!‬
‫ליאו, עדיין יש זמן.‬
‫תהפוך את המשפחה שלנו לצבא? אתה מתכוון לתת להוגו רובה?‬
‫מאוחר מדי, כרמן.‬
‫לא, ליאו...‬
‫לא, לא, לא...‬
‫הוא עוד ייהרג בגללך. בבקשה.‬
‫הרובה מיועד לאוסקר.‬
‫גם זה רעיון גרוע. זה ישפיל את הוגו.‬
‫- הגיע הזמן, כרמן. - ליאו.‬
‫ליאו, בבקשה.‬
‫המשטרה קוראת להרגעת הרוחות, אך...‬
‫קח.‬
‫- אנחנו הולכים למוואד. - בשם אלוהים!‬
‫מה איתי?‬
‫אתה תישאר כאן.‬
‫- למה? - למה?‬
‫כי כבר דפקת הכול מספיק.‬
‫שרה.‬
‫שרה!‬
‫הם הולכים להרוג אותו.‬
‫לא, חאליד לא משוגע.‬
‫נצרו את האש שלכם!‬
‫לא, לא, לא, זה לא יכול להיות.‬
‫דוד חאליד, דוד חאליד היקר, היה מסוגל להרוג.‬
‫וכשאתה מגיע לנקודה הזו, הכול הולך לעזאזל...‬
‫תוכניות, אסטרטגיות, אפילו השכל הישר.‬
‫לא חם לכם?‬
‫ממש חם, נכון?‬
‫אני צריך מים. אני אשתה קצת מים.‬
‫להזיע ככה, זה לא טוב.‬
‫אני הולך להתקלח, מותק.‬
‫ליאו!‬
‫אבא!‬
‫- אבא! - ליאו!‬
‫- עזרי לי! - אבא!‬
‫כאשר השכל הישר משתבש,‬
‫נותר רק כאוס.‬
‫וכאשר הכאוס מגיע,‬
‫כל מה שיכול להשתבש, הולך ומחמיר.‬
‫די כבר, הוגו.‬
‫חבר'ה, זה לא היה התקף לב.‬
‫הם חושבים שהוא התמוטט מהלחץ של הימים האחרונים.‬
‫אנחנו יכולים לראות אותו?‬
‫לא. כל עוד הוא כאן‬
‫ועד שהוא יתעורר, אני אהיה היחידה שתראה אותו.‬
‫אני רוצה שהוא ינוח.‬
‫הוא זקוק לשקט ושלווה.‬
‫מה נעשה בינתיים?‬
‫דברו ביניכם‬
‫ותפתרו את הבעיות שיצרתם.‬
‫את מתכוונת למוואד?‬
‫מוואד לא מוכן לשום עסקה.‬
‫אז תחשבו על משהו.‬
‫ואם הוא מבקש מיליון במקום 150 אלף דולר, זו הבעיה שלכם.‬
‫ממילא הכסף הזה יהיה שלכם, יום אחד.‬
‫אבא אמר שאין דרך חזרה.‬
‫שרה, תחשבי על משהו.‬
‫תפתרי את זה, בבקשה.‬
‫- אבל, אימא, תראי... - הוגו!‬
‫אבא שלך עלול למות.‬
‫אתה באמת לא קולט את זה?‬
‫אלוהים.‬
‫מוואד לא יסכים לעסקה אפילו אם נשלם לו מיליון.‬
‫במיוחד כשאבא שלי בבית החולים.‬
‫הוא יודע שהוגו טיפש.‬
‫שמעת את אמך. אנחנו צריכים לפתור את זה.‬
‫נדפקנו לגמרי, אוסקר.‬
‫שרה.‬
‫את בסדר?‬
‫יותר טוב?‬
‫אולי נקרא לרופא?‬
‫אין צורך.‬
‫אבל אם אנחנו כבר כאן.‬
‫זה משום שאני בהריון.‬
‫מה?‬
‫אני בהריון.‬
‫בדיוק מה שהיינו צריכים, מה?‬
‫נראה לך שאכפת לי?‬
‫אני לא יודע אם את מבינה עד כמה זה חמור.‬
‫כן.‬
‫תעשי מה שיידרש.‬
‫הזמן אוזל, כרמן. זה תלוי בך.‬
‫אומרים שילדים מביאים מזל טוב, לא?‬
‫במשפחה הזאת, הם צריכים להביא משגר רימונים.‬
‫אל תדאג.‬
‫הכול יסתדר.‬
‫לא הפעם, מנואל.‬
‫אם הוגו לא היה משתולל, היינו סוגרים את העסקה.‬
‫אל תאשים את הוגו.‬
‫הוא השתולל באשמתך.‬
‫הוא נדפק כי הלך למוואד,‬
‫ועכשיו הוא רוצה להצדיק את עצמו.‬
‫בטח. עדיף להאשים אותי, נכון?‬
‫זו הבעיה עם המשפחה הזאת.‬
‫כולם רוצים להצדיק את עצמם‬
‫והם רבים ומתחרים זה בזה ודופקים זה את זה.‬
‫למה אתה לא עוזב?‬
‫עם שרה.‬
‫תהיה עצמאי.‬
‫תשיג בית. אתם הולכים להיות הורים, נכון?‬
‫תישאר בעסק מבחוץ.‬
‫שרה לא תרצה.‬
‫אבל אתם משפחה עכשיו.‬
‫מה שאני מבקשת ממך זו לא טובה.‬
‫זו מחווה.‬
‫עשית את כל הדרך לכאן‬
‫כדי לבקש ממני מחווה?‬
‫זה הדבר האחרון שאבקש ממך בחיי.‬
‫אתה מכיר את ליאו כבר 20 שנה.‬
‫הוא תמיד היה שם כשהיית זקוק לו, מונזר.‬
‫אני יודע, כרמן.‬
‫אז תעשה משהו.‬
‫חאליד איבד את שפיותו.‬
‫הוא לא מקשיב לאף אחד.‬
‫תגיד לו שליאו במצב קריטי.‬
‫אם הוא לא מאמין, שיתקשר לבית החולים או אליי.‬
‫חאליד בצרה רצינית.‬
‫- כרגע, אני לא חושב... - פשוט תגיד לו.‬
‫תגיד לו שחברו ליאו עלול למות,‬
‫וששחרור בני הערובה‬
‫זה אולי הדבר האחרון שיוכל יעשה למענו.‬
‫בבקשה.‬
‫תראי.‬
‫אנחנו לא חייבים להתרחק.‬
‫יש כמה בתים נהדרים בסן פדרו דה אלקנטרה.‬
‫ומאחורי הנמל.‬
‫תסתכלי על השני.‬
‫- אתה לא אוהב את הבית שלנו? - אני אוהב אותו.‬
‫אבל הגיע הזמן להתמקד בנו.‬
‫במשפחה שלנו.‬
‫גם אני חושבת כך.‬
‫כבר יש יש לי תוכנית.‬
‫אתה תערים על מוואד.‬
‫מה?‬
‫תרכוש את אמונו.‬
‫הוא לעולם לא יסתדר עם פאראדים.‬
‫לא עם אחי או אבי או איתי.‬
‫הוא שונא אותנו.‬
‫אבל לך אין את המטען הזה.‬
‫אני בעלך.‬
‫אין לך את שם המשפחה, אין לך היסטוריה.‬
‫אתה דף ריק, כמו שאבא שלי אמר.‬
‫תשכנע את מוואד שאתה העתיד של המשפחה הזאת.‬
‫אבא שלי חולה,‬
‫הוגו טיפש ואני אישה.‬
‫הוא יודע שאתה שאפתן.‬
‫גדלת כיתום והגעת עד כאן.‬
‫נכון.‬
‫את רוצה שאגיד לו שמכיוון שאהיה הבוס יום אחד,‬
‫עליו לשכוח שחטף מכות מאבא שלך.‬
‫- תציע לו עסקה. - איזו?‬
‫לחלוק איתו שווקים.‬
‫אם אציע, הוא יבחן אותי.‬
‫תעשה מה שצריך כדי להציל את המשפחה.‬
‫אבא שלך יהרוג אותנו אם הוא יגלה.‬
‫ראית כמה כעס על הוגו ועניין הספינה.‬
‫אף אחד לא צריך לדעת.‬
‫זה יישאר בינינו.‬
‫רק אתה ואני.‬
‫כצוות.‬
‫אז בואי ניפגש עם מוואד יחד.‬
‫אני בתו של ליאו פאראד.‬
‫בעולם הערבי,‬
‫זה כמו להיות חלק משבט.‬
‫אבל לך יש יכולת לבגוד.‬
‫בסדר.‬
‫אבל אם אנחנו צוות, אז נהיה עצמאיים.‬
‫ונתחיל עם בית משלנו.‬
‫תבחר איזה שאתה רוצה.‬
‫היי...‬
‫שלום.‬
‫מה שלומך?‬
‫- בסדר. - בסדר?‬
‫כמה זמן אני כבר כאן?‬
‫ארבעה ימים.‬
‫מה לעזאזל הם נתנו לי?‬
‫אני מרגיש כאילו נדרסתי על ידי רכבת.‬
‫היית ממש חולה.‬
‫הם נתנו לך הרבה תרופות הרגעה.‬
‫- בגלל העניין עם הדם? - לא.‬
‫הלוקמיה שלך תחת שליטה.‬
‫אבל אם לא תירגע, כל הלחץ הזה יגרום לה להתפרץ.‬
‫היי, היי, היי.‬
‫- לאן זה? - אני רק...‬
‫- צריך להתמתח. - אתה לא צריך כלום.‬
‫תשכב בשקט עד שהרופא יבוא.‬
‫הפחדת אותנו עד מוות.‬
‫אז תירגע, בסדר?‬
‫תירגע או שיצטרכו לאשפז גם אותי.‬
‫מה קרה עם מוואד?‬
‫כלום. אין חדש.‬
‫וחאליד?‬
‫גם כלום.‬
‫חלמתי שהכול נפתר.‬
‫את יודעת מי עזר לי?‬
‫הסי-איי-אי.‬
‫הסי-איי-אי‬
‫או ג'ינה?‬
‫הם היחידים שיכולים לשלוט במוואד.‬
‫היי, תראה אותה.‬
‫אבא.‬
‫אהובה.‬
‫כל כך טוב לראות אותך.‬
‫מהממת.‬
‫- מה שלומך? - בסדר.‬
‫הפחדת אותנו מאוד.‬
‫- והאחים שלך? - הם בסדר.‬
‫הכול יסתדר.‬
‫אני הולכת להביא קפה.‬
‫- בסדר, אימא. - תירגע.‬
‫תקשיבי לי.‬
‫אימא ביקשה לא לדבר על עבודה.‬
‫יש לי תוכנית.‬
‫אה, כן?‬
‫אבא, אל תדאג.‬
‫אוסקר ואני נפתור את זה.‬
‫פשוט תסמוך עליי.‬
‫בוא הנה.‬
‫מהר!‬
‫עיניים קדימה. יופי.‬
‫- אתה חמוש? - לא.‬
‫חפש ברגליים שלו.‬
‫קהיר?‬
‫אנחנו מדברים עם הממשלה במצרים.‬
‫לא ביקשתי לנסוע למצרים.‬
‫ממשלת ישראל מסרבת לכל הסכם עם החזית העממית לשחרור פלסטין.‬
‫כך שאנחנו במצב בעייתי.‬
‫אנחנו לא רוצים עוד קורבנות.‬
‫ולכן אנחנו מציעים פתרון ביניים.‬
‫אני לא רוצה פתרונות ביניים.‬
‫מטוס עם כל הערבויות.‬
‫אתם תטוסו לאיסטנבול. ממשלת טורקיה הבטיחה‬
‫לכבד כל יעד סופי שתבחרו.‬
‫אתה חושב שעשינו את כל זה כדי לברוח?‬
‫אני יודע למה עשיתם את כל זה.‬
‫אתם רוצים לעזור לחברים שלכם שכלואים בישראל,‬
‫אבל אתה צריך להיות ריאלי.‬
‫האפשרות היחידה היא לקחת את המטוס הזה,‬
‫לברוח ולמצוא דרך אחרת לעזור להם.‬
‫או להצטרף אליהם בכלא.‬
‫מוסביל לא הולך לכלא.‬
‫אתה יודע למה?‬
‫כי הוא כבר מחשיב עצמו כמת.‬
‫אז זה יהיה ניצחון לישראל.‬
‫זה מה שאתה רוצה?‬
‫זו הבחירה שלך, מר חאליד.‬
‫אני לא מבין.‬
‫המקום מלא בתיירים.‬
‫אתה באמת רוצה שנתחיל לזרוק אותם מהמרפסות?‬
‫אם תעשו את זה,‬
‫כל העולם יגנה אתכם,‬
‫וזה הרבה יותר גרוע לפלסטין.‬
‫זה בסדר, ז'רום, זה בסדר.‬
‫תן לו להתקרב.‬
‫אנחנו יכולים לדבר?‬
‫אז הם נואשים מספיק כדי לשלוח אותך?‬
‫אף אחד לא שלח אותי.‬
‫הלו?‬
‫- אתה נשמע חזק יחסית לאדם גוסס. - חאליד.‬
‫מונזר אמר לי‬
‫שגרמת לו לחשוב שאתה גוסס‬
‫כדי לנסות ולשכנע אותי.‬
‫לא, אחי.‬
‫ממש נדפקתי. תקשיב לי,‬
‫אני צריך שתשחרר את האנשים האלה.‬
‫הם לא רוצים לנהל משא ומתן, ליאו.‬
‫לא אכפת להם אם אהרוג אותם.‬
‫אל תעשה את זה, בשם אלוהים.‬
‫זה לא תלוי בי, זה תלוי בעם הפלסטיני‬
‫שנעקר מביתו.‬
‫לא, חאליד. זה תלוי בך.‬
‫אתה החלטת להתערב.‬
‫אתה בחרת בזה.‬
‫כי התחייבתי.‬
‫חאליד, אתה לא משוגע. אתה לוחם.‬
‫זה מבצע, לא מות קדושים.‬
‫אם זה השתבש, תוותר.‬
‫אתה יודע, ליאו?‬
‫אני כאן כבר חמישה ימים ואף אחד לא התקשר לתמוך בי.‬
‫רק כדי לבקש טובות.‬
‫חאליד...‬
‫אני לא נוזף בך, ליאו.‬
‫אתה בבית החולים.‬
‫אבל מכל החברים שיש לי...‬
‫אף אחד.‬
‫אלה זמנים מוזרים.‬
‫זמנים של בוגדים וצבועים.‬
‫ואתה יודע מה, ליאו?‬
‫אני לא בוגד‬
‫וגם לא צבוע.‬
‫אתה גם לא פנאטי.‬
‫ליאו בבית החולים.‬
‫אם הוא ימות במלחמה הזו, דבר לא יעצור את הוגו.‬
‫- הוא פרחח. - כן.‬
‫הוא פרחח.‬
‫אבל הוא גם כמו עיוור עם אקדח.‬
‫ויכול להיות שהוא יירש את העסק.‬
‫אתה יכול להתעקש שהם ישלמו מיליון, שניים,‬
‫חמישה מיליון, מה שאתה רוצה.‬
‫אבל זה רק ישפיל אותם.‬
‫את מי אתה מייצג בכל זה?‬
‫את שרה?‬
‫אני מייצג את עצמי.‬
‫ומי אתה?‬
‫מדריך אירובי ממדריד?‬
‫אוכל להיות בעל ברית.‬
‫אני לא צריך בעלי ברית.‬
‫מה דעתך על זה שאחפה עליך בפעם הבאה‬
‫שאיראני מייבש אותך?‬
‫במקום להילחם על נפאלם,‬
‫נתחלק ברווח.‬
‫אין לך כוח כזה.‬
‫אבל אני יכול להשיג אותו‬
‫בעזרתך.‬
‫השמות הבאים, בואו איתי.‬
‫רוסנה לופס.‬
‫לשם.‬
‫גרגוריה אלונסו.‬
‫לכי.‬
‫קדימה!‬
‫רובן נוטריו.‬
‫לשם. לך.‬
‫חואן וארלאס.‬
‫נראה כי נקבע הסכם‬
‫לשחרור הדרגתי של בני הערובה.‬
‫המשפחות הספרדיות שוחררו תחילה,‬
‫לפני שהחוטפים עוזבים למזרח התיכון.‬
‫פרטים על המשא ומתן‬
‫יפורסמו לציבור בשעות הקרובות.‬
‫בוושינגטון, הבית הלבן הכריז‬
‫על התנגדותו לכל מתן חסינות‬
‫לטרוריסטים של החזית העממית לשחרור פלסטין.‬
‫תראה, הנה הם.‬
‫התינוקת שלי.‬
‫טניה!‬
‫- הוא עדיין חלש. - יקירתי.‬
‫איך הולך, אבא?‬
‫מה הקטע עם לחיצת היד? תן לי נשיקה.‬
‫חתיך.‬
‫כמה חיכיתי שתשתחרר.‬
‫גם אני, מותק.‬
‫מה שלומך, ליאו?‬
‫כרמן כבר סיפרה לי‬
‫על העסקה שלך עם מוואד.‬
‫חמישים אלף דולר.‬
‫סמלי לחלוטין, כדי שנוכל לשכוח מכל העניין.‬
‫- מוואד לא שוכח כלום. - אבא.‬
‫חשוב רק שלא יהיו יותר אי הבנות בינינו.‬
‫ואיך נימנע מהן?‬
‫אני יכול להיות מתווך, אם תרשה לי.‬
‫אם אצטרך לשתות איתו קפה,‬
‫אוכל לעשות את זה בלי בעיה.‬
‫הוא יהיה הקו הישיר שלנו למוואד.‬
‫אין לנו ברירה אחרת.‬
‫כל עוד הוא עושה רק את זה.‬
‫מה הבעיה?‬
‫אתה לא בוטח בי?‬
‫למה שלא יבטח בך?‬
‫אתה מעניק לו את הנכד הראשון שלו.‬
‫- מה? - זה נכון.‬
‫באמת?‬
‫זה נפלא!‬
‫חמותי.‬
‫אל תתחילי לבכות, בסדר?‬
‫הלילה נאכל ב"דון קרלוס".‬
‫כדי לחגוג. עליי.‬
‫הוגו.‬
‫תרגום כתוביות: ענבל כהן‬
‫מפקח קריאייטיב: מירן קראוס‬