Dette er ikke California.
Det er ikke New York.
Det er ikke London.
Det er Marbella.
Endelig har aerobicen landet på Costa del Sol.
Lei av å la deg forfalle?
Av å slite med maskiner og vekter?
Lei av en ensom treningsøkt som ikke lønner seg eller frister?
Total trening er her.
Velkommen til Candonga Club,
det beste treningsstudioet i Spanias mest eksklusive område.
Kom for å ha det gøy og gjenopprette selvtilliten din.
Fra og med i dag
har du en avtale med din kropp i Puerto Banús.
Bli med oss på Candonga Club!
Kutt!
Hva faen gjør hun her? Hva sa jeg?
Ikke før hun betaler.
Økten er avlyst.
-Hva? -For manglende betaling.
Du hadde til i morges.
Manageren betalte i går.
Gabi, du snakket med J.
Jeg sverger at han betalte.
Ring ham, for pokker.
Beklager, du må forlate studioet.
Jeg lover at vi overførte.
Du skylder oss for åtte timer.
Nei, det var fem.
Og de tre fra forrige måned?
Denne bortskjemte drittungen.
La oss fullføre, og jeg betaler selv.
Vi er ikke en bar.
Bare én sang.
Vet du hva det koster meg?
Du vil ha dine 80 000, hva?
Ikke bekymre deg, jeg betaler med én gang.
Musikerne må dra.
Nei, musikerne blir til jeg er tilbake.
Bli her.
Han svarer ikke.
Selvfølgelig ikke. Kjør meg hjem.
NÅVÆRENDE TILSTAND KRONISK MYELOGEN LEUKEMI
De ser ikke veldig våkne ut.
Fordi de akkurat spiste.
-Jeg krever kvalitet. -Hatt noe å klage på før?
Du ga meg en med grå stær.
Det var ikke grå stær, og han skremte deg.
Se, dette er den beste jeg har.
Kommer en tiger snart.
-Tiger? -Fra et portugisisk sirkus.
Jeg trenger den nå, Curro.
Så velg en.
Leo! Kona di!
Hvordan i helvete fant hun disse papirene?
Du har for mange ting på gang.
Jeg ba deg holde alt om sykdommen på kontoret.
Faen heller. Hva gjør vi nå?
Snakk. Snakk med henne.
Når skal jeg gjøre det?
Monzer kommer. Jeg må organisere alt.
Ok, da drar jeg til Madrid.
Ta med deg Sara og Hugo.
De vil krangle.
La dem. Bare vis dem testamentet.
Ok, da kan ikke Sara dra på jakt med deg.
Det går bra, jeg tar med Oskar.
Hva skal jeg si?
At jeg er kurert.
Leo...
Hvis du sier noe annet, vil det bli kaos.
Snakk med dem, du er flink til det.
Når jeg er tilbake, tar vi et familiemøte.
Vet du hva jeg ville gjort?
Jeg ville tatt hunnen.
Madrid? Hvor lenge?
Jeg vet ikke.
Et par dager. Så lenge varer Tanyas kriser.
Hva med jaktturen med faren din?
Du blir med ham.
På den måten kan du komme nærmere.
Vi trenger ikke å dra på jakt for det.
Faren min har kreft, Oskar.
Søsknene mine vet det ikke.
Derfor skal vi til Madrid.
Kommer han til å dø?
Det er leukemi.
Det ser ut til å være kronisk, så det kan vare i 20 år.
Tjue år
eller en måned.
Bør ikke han også dra?
Den jaktturen er viktig.
Hovedpartneren hans kommer.
Monzer Al Asad.
Det betyr at de har en avtale.
Så hvorfor drar jeg?
For å bære bagasjen hans?
Spør han, så gjør det.
Du vil møte viktige folk,
folk som åpner dører.
Det er derfor du må være der, slik at de kan se deg.
Det med napalm var bra,
men faren min sier
at det å dra på jakt viser deg hvem partneren din virkelig er.
Og kjæresten din?
Han drar med pappa.
Hva snakker du om?
Seriøst?
Dette har ikke Oskar noe med.
SALVAT MEDISIN
LEUKEMI
Hva er det?
-En løve på 300 kilo. -Dæven.
Og dette er en pil
som jeg skal injisere amfetamin i.
Til hva?
Å få ham oppspilt.
Skal du gi ham amfetamin?
Ja, et skudd hver sjette time så det bygger seg opp.
I morgen blir han klin gæren.
-God idé. -Sa ikke datteren min det?
Hva da?
Løven blir med oss på jakt.
Her. Skyt ham i rumpa.
Hva?
Rumpa, baken hans, skyt ham.
Jeg har aldri avfyrt en pistol.
Du trenger bare å trykke på avtrekkeren.
Greit.
-Du må begynne et sted. -Ja.
-Sara, vennen. -Ja?
Jeg ber deg kun om én ting:
Vær tålmodig med søsteren din.
Hvordan visste Tanya hvor dokumentene var?
Det spiller ingen rolle nå.
Vi må bare holde sammen.
For at ingen skal bli sinte.
Jeg fant tilfeldig ut at pappa er døende!
-Skal pappa dø? -Ingen dør.
Hva faen står det her?
"Kronisk myelogen leukemi", kjære. Kronisk.
Det er ikke akutt.
Sara, visste du det?
Selvfølgelig.
Jeg pleide å være med på kontrollene.
Hvorfor tror du vi holdt den festen?
Var det ikke bursdagen hans?
Kaken, ja,
men å ha 300 gjester var for en grunn.
Pappa ble bedre og ønsket å feire det stort.
Dette er utrolig.
Pappa har dødelig kreft,
og bare favoritten vet det.
Det var dette pappa ville unngå.
Hva da?
For vi er også barna hans.
Hugo, vær så snill. Det holder.
Pappa bør være her.
-Han møter Monzer. -Ja. Med Saras kjæreste.
Det er så åpenbart.
Hva er åpenbart?
Slik du posisjonerer deg.
Ingen posisjonerer seg.
-Virkelig? -Nei.
Sara, tror du Tanya og jeg er jævla idioter?
Hun presenterer en kjæreste fra Madrid
og tar ham med på forretningsreise
når pappa er døende.
Leo Farad kommer ikke til å dø!
Han trenger ikke engang behandling.
Han må bare unngå tilbakefall.
Men legene var klare på det. Han kan leve et normalt liv.
Så leukemi er som vannkopper nå?
Tanya, ikke vær dum.
Vennen.
Det er selvfølgelig ikke vannkopper.
Kan hende det ikke går bra.
Så du tok parti med datteren din.
Ingen tar parti her.
Tomme ord.
Nei.
Det står i testamentet.
Hvilket testamente?
Faren deres skrev det for å gjøre alt tydelig.
Tanya.
Hugo.
Ikke nå, Sara.
Les det rolig på rommene deres.
Det er et langt dokument,
og ingen innvendinger, takk.
Er det klart?
Klart og tydelig.
Du må roe ned pusten din.
Beveg pekefingeren forsiktig.
La skuddet overraske deg.
Veldig bra.
En gang til.
Bedre. Ser du? Ikke så vanskelig.
Leo, bruker ikke folk vanligvis en rifle
-på jakt? -Ikke sikt på meg.
Greit. Beklager.
Monzer Al Asad liker Kalasjnikov-rifler.
Vi har kjent hverandre i 20 år, han er familie.
Han er svært glad i Sara.
Og siden jeg fortalte om napalmen, ba han meg ta deg med.
Jøss, takk.
-Kom an, skyt. -Ok.
En gang til. Skyt.
Du kontrollerer ikke pusten din.
Se. Flytt deg.
Du trenger disiplin,
ro og mye tålmodighet.
-Kom an. -Pokker!
-Ikke glem å puste. -Greit.
Bra. En gang til.
Jeg har alltid trodd at våpenhandlere var fyrer
som krysset jungler og ørkener for å utruste hærer.
Men Leo sa at han ordnet alt uten å forlate huset.
Eller i verste fall reiste på første klasse
for å besøke Monzer Al Asad,
som var både en venn og Leos hovedkontakt
med Midtøsten-markedet.
SØR-JEMEN
Monzer hadde tilgang til de arabiske og afrikanske geriljaene
som opererte under beskyttelse av Sovjetunionen.
Et lojalt klientell
som han kontrollerte fra sitt hovedkvarter i Sør-Jemen.
Velkommen! Hvordan går det, min venn?
Hvis Leo trengte å selge,
fant Monzer alltid kunden, og de delte
provisjonen likt.
Takket være Monzers gode forhold med Sør-Jemen
hadde Leo et diplomatpass som gjorde ham til
landets representant for kjøp og salg av våpen.
Han ga ham også tilgang til dette dokumentet,
som ser enkelt ut,
men markerer forskjellen på å være en skruppelløs våpensmugler
og en våpenhandler.
Det kalles et sluttbrukersertifikat,
og det utstedes av nasjoner for å bevise at salget
er garantert av en regjering.
Takket være det dokumentet legaliserte Sør-Jemen
alle Leo Farads operasjoner.
Det er 100 til neste bestilling.
Vi trenger flere magasiner.
Med det sertifikatet kjøpte Leo Kalasjnikov-rifler
fra fabrikken til vennen Kaspar i Polen,
hvor han kunne få alt fra en kasse med Kalasjnikov-rifler
til en skipslast med panservernmissiler.
Jeg laster våpnene i Polen på et skip med kurs for Jemen,
men jeg losser dem i enhver middelhavshavn
som kjøperen ber om.
Så ingenting når Jemen?
Bare provisjonen jeg betaler for å bruke sluttbrukersertifikatene.
Skal du gi meg litt frokost eller hva?
Hvorfor visste dere to det?
Jeg er eldst.
-Hvilken autoritet er det? -En du ikke har!
Du er forbanna fordi det ikke er opp til deg!
Nei, det er opp til to drittunger.
Pappa vil ha det slik.
Hva snakker du om?
Dette er ikke testamentet hans.
Sara, la oss spise. Vi diskuterer det senere.
Jeg snakker heller med ham.
Hvor skal du?
Pakke kofferten, så til Marbella.
Dette er akkurat det jeg ba deg om å ikke gjøre.
Spiller ingen rolle.
Hugo og Tanya har flertall for å bestemme.
Var det ikke det du ville?
De er søsknene dine.
Og du fikk pappa til å endre testamentet.
Nei, testamentet gir dere bare de samme vilkårene.
Du vet godt at søsknene mine er kaos.
De er barna mine også.
Legitimitet er noe du må fortjene.
Det kan ikke arves.
Hva faen har jeg gjort disse årene?
Hvem signerer papirene?
Hvem jobber med pappa?
Hvem bruker timer og måneder på å jobbe for selskapet?
Hvem har kjæresten som lager napalm?
Det er problemet ditt.
Du tror du er den smarteste, den mest kultiverte,
den meste av alt.
Og du lytter ikke.
Selvfølgelig lytter jeg.
Det gjør du ikke.
Du tror det er en styrke.
Det er ikke det.
Det er din svakhet.
Så hvis du har et diplomatpass og et sluttbrukersertifikat,
kan hvem som helst være mellommann?
Nei. Du må ha gode kontakter,
forhold til myndigheter og mest av alt finansiering.
Finansiering?
Ja, kunden betaler aldri før han har varene.
Du er ansvarlig om noe skjer.
Derfor må du kjenne de du jobber med,
kunden, hvem som støtter deg.
PRIVAT - JAKTRESERVAT ADGANG FORBUDT
Monzer støtter deg.
Betyr det at vi må la ham drepe løven?
Velkommen!
Hvordan går det, min venn?
Jeg blir alltid glad når jeg ser deg.
-Velkommen. -Jeg også.
Hva har du til meg?
En utsultet hann, høy på speed.
Spiser han deg ikke, jukker han på deg.
Nei, jeg mente ham.
Hallo. Jeg er Oskar, Saras kjæreste.
Så du er Mr. Napalm.
Ja. Hyggelig å møte deg, Mr. Monzer.
Kall meg onkel.
-Greit. -Sara er som en niese for meg.
Leo snakker veldig godt om deg.
-Han overdriver nok. -Nei, ikke i det hele tatt.
Hvordan det?
Jeg tuller.
Han er en skøyer.
Ja.
Du tuller med meg.
Inviterte du ham også?
Det er en stor kake, nok til alle.
Den dritten sendte to torpedoer til meg.
Leo...
Én rettet en pistol mot min datter.
-Og han vil betale for det. -Jaså?
Når tiden kommer.
Mawad?
Velkommen.
Jeg setter pris på at du bestemte deg for å komme.
Selvfølgelig. Dette er vel forretninger?
Og drepe løver.
Med deg vet jeg ikke hva som er verst.
-Hva skjer? -Bare hør.
Dette kommer til å bli en veldig spesiell dag.
Sier du det?
Leo.
Mawad.
Kjenner du svigersønnen?
Selvfølgelig.
"En avtale med din kropp i Puerto Banús."
Veldig originalt.
Inviterte du CIA også?
Tvert imot. Det var hun som inviterte oss.
Hallo!
-Leo. -Lenge siden sist.
Godt å se deg.
Mawad.
-Godt å se deg. -Hvordan var reisen?
Og plutselig var jeg der,
omringet av våpenhandlere fra begge samfunnslag,
sosialistene og kapitalistene.
Som sosialiserer med sine to største sponsorer,
Monzer og CIA.
Jeg ble ikke invitert til drinker,
men det toppmøtet ville skapt overskrifter.
La oss droppe ideologier.
Alle står fritt til å tenke slik de vil,
og vi kjenner hverandre.
For godt.
Det viktige er at vi alle er her i dag
og sitter rundt samme bord for å diskutere praktiske saker,
det vil si forretninger.
Hold politikken utenfor, er dere snille.
Det gjør jeg alltid.
Leo?
Du har min oppmerksomhet.
Nicaragua.
Regjeringen min kommer til å øke støtten til Contras.
De trenger våpen. Men ikke våre. Den sovjetiske typen.
Gina... Jeg jobber med cubanerne...
Ingen politikk.
Det er forretninger.
Finner de ut at jeg jobber med CIA, mister jeg kunder.
Ingen får vite det, Leo.
Dette er kun én gang,
og vi står alle i det sammen, ikke bare du.
Hvis KGB-kontakten min finner ut av det,
er jeg en død mann.
Det bør være verdt det.
Du får godt betalt...
Så du og Monzer kan støtte
de afrikanske revolusjonene dere liker.
Hvorfor ikke bare bevæpne Contras med egne rifler?
Kongressen vedtok et forbud.
Med russiske rifler
er det som Contras kjøpte dem av kommunistene.
Sertifikatet tillater ikke å krysse Atlanterhavet.
Er ikke ruten.
Bruk Jemen-dekket og ta skipet til Algeciras.
De gir deg et Honduras-sertifikat.
Så...
Hvis du gir Leo denne avtalen, hva tjener jeg på det?
Iran.
Hva?
Du skal selge dem reservedeler til F-14,
de trenger dem til krigen mot Irak.
De pengene vil finansiere våpnene til Contras.
Iranske ayatollaer som finansierer kommunismens fall i Nicaragua.
Dere er jævla schizofrene.
Alt dette er ekstremt delikat.
Jeg har solgt våpen til Saddam Hussein i årevis.
Den irakiske hæren er en av mine beste kunder.
-Hva er problemet? -Vel...
Tenk om de finner ut at jeg også forsyner Iran.
Mawad...
Vi tar alle en risiko her.
Hvis KGB finner ut...
Saddam Hussein er mye verre enn KGB.
Hvis jeg forsyner Iran, hans fiende,
er jeg en forræder.
Han oppløser folk i syre for mye mindre.
Ingen får vite det, Mawad. Det foregår i skjul.
Jeg trenger garantier.
Jeg er garantien din.
Blir noe av dette lekket, er vi ille ute.
Mine herrer, dere får den største kommisjonen noensinne.
Dere må bare sette til side
enhver mistillit
og engstelse
og jobbe som et team.
Om dere ikke har sett det,
har jeg nyheter...
Verden er i endring.
Vi må lære å samarbeide.
-For verdensfred. -Skål.
Herregud, du er så frekk!
Hvordan går studioet?
Bra.
Flott.
Godt å høre.
Jeg hørte at Sara er veldig lykkelig med deg.
Det jeg ikke vet, er
om hun fikk deg til Marbella for aerobic,
for å passe på homsebroren hennes
eller for å bruke deg i forretninger.
Det er et veldig godt spørsmål. Spør henne.
Kanskje du klarer alle tre.
Det ville vært fantastisk.
Ny sang?
Skulle du til Marbella?
Du vet jeg er impulsiv.
Jeg lar meg rive med, og noen ganger går det til helvete.
Ja, jeg forstår deg utmerket.
Gjør du?
Hvor mye ville du gitt meg?
Unnskyld meg?
For min støtte.
Dette handler ikke om å kjøpe din støtte.
Men at vi to bestemmer sammen hva som er best for familien.
Nettopp. Og hva om jeg vil selge deg min støtte?
Og hvorfor vil du gjøre det?
Fordi jeg ikke bryr meg.
Jeg bryr meg ikke om våpen, kriger...
-Tanya, hør. -Jeg vil ikke.
Alt jeg bryr meg om, er musikk.
Så jeg har gjort regnestykket.
-Har du? -Ja.
Kostnaden for musikere,
en kampanje for turneer og innspilling av et album.
Det hele utgjør 90 millioner pesetas.
90 millioner ville dekke fem års støtte.
Det er småtteri
sammenlignet med det pappa tjener på de fem årene.
Skal jeg betale for karrieren?
Nei, for lanseringen.
Greit.
Og hvis det ikke går?
90 millioner til for en relansering.
-Det vil gå. -Eller ikke.
Folk kan synes du er en dårlig sanger.
Kanskje Hugo synes jeg er fantastisk.
Skal du utpresse meg?
Vi kjemper som vi kan.
Her er mitt mottilbud.
-Få høre. -Jeg dekker demoutgiftene,
tar den til et plateselskap,
og om de lanserer deg, blir vi partnere og investerer i reklame.
-Ingen tjenester. -Det er ikke det.
Det tror jeg det er.
Bedre å gå rett etter de 90 millionene.
Hugo ville ikke nølt.
Tanya...
Fordi Hugo ikke tenker.
Vil du være avhengig av ham?
Gjør som du vil.
Hei.
Et overraskende nederlag for Atlético de Madrid
med to mål mot null.
En vekker for Atlético de Madrid å...
-Her. Nummer 12. -Greit.
Hvor mye?
2500 pesetas.
"Mofli".
Mye bedre, hva pokker.
Hva skjer?
Du er heldig.
Hadde du ringt i går, ville du ha dratt tomhendt.
Jeg hadde ikke tenkt meg til Madrid, men noe dukket opp.
De blander det nå.
Vil du ha en øl?
-Jeg foretrekker rom. -Greit.
-Vent bak. -Greit.
Hvordan går det, Dani?
Greit. Og med deg?
Greit.
Jeg bruker litt Cola fordi den er sterk.
Takk skal du ha.
Har du hørt om koalaer?
Slutt, Dani, du har holdt på i hele kveld.
-Hva? -De liker orgier.
Koalaer?
Ikke hør på ham.
Han er gal.
Nei.
De forsker på det.
Australske forskere fra University of Queensland.
Ja, sikkert.
Vet du hva som er favorittypen deres?
-Hvilken? -De lesbiske.
-De ser ikke slik ut. -Ikke sant?
Hugo. Noen spør etter deg.
Hva gjør du her?
Trodde du jeg var dum?
Du har kjøpt kokain av den galningen i tre år.
Hun har kun omsorgen fordi hun er politiinformant.
Aner ikke hva du mener.
Lopera sa det til pappa.
Som du kan se, foruten fars kreft
vet jeg alt om denne familien.
Hva vil du?
Hjelpe deg.
De har sluppet den ut.
Gjort dette mange ganger?
Ja, mange.
Nei, det går bra.
Jeg hadde heller ingen far, som deg.
Jeg vet hvordan det er å være kald, sulten, ambisiøs.
Men?
Ingen men i det hele tatt, tvert imot.
En foreldreløs er alltid mer fri, mer formbar.
For meg er du som et rent lerret.
Rent, fortsatt uskrevet.
Jeg har aldri tenkt på det slik.
Jeg liker det.
Da må du ha tillit.
Og være trofast.
Mener du mot Sara?
Nei, jeg snakker ikke om Sara.
Jeg snakker om å være trofast mot familien.
Jeg snakker om lojalitet.
Som min overfor Monzer, overfor folket mitt.
For dem gjør jeg alt,
til og med drikke whisky med en jævel som Mawad.
Forstår du?
Det gjør jeg.
Fordi verden er skakkjørt
og det er for mye dritt, for mye kaos.
Men når du er lojal,
faller alt på plass.
Det er den første regelen, den som sparer deg for forvirring.
Leo...
Sara sa du hadde kreft.
Hvordan har du det?
Jeg skal leve i hundre år, gutt.
Dæven.
Er du ikke redd?
Vet du...
I Tibet har munker en tradisjon
med å lage malerier med sandkorn.
Fargede.
Det er vakkert.
Det tar dem fem, ti eller femten år å legge hvert korn på plass.
De er veldig nøye.
Den dagen de er ferdige, når de legger det siste sandkornet,
vet du hva de gjør?
De blåser på maleriet,
og alt går til helvete.
Hvorfor?
For å vise at ingenting varer og vi ikke kan knytte oss til noe.
Jeg syns de tibetanske munkene er jævla idioter.
I 20 år
har jeg lagt ut mine sandkorn.
Farad-kornene.
Og jeg vil ikke la noen blåse dem bort.
Derfor trenger jeg en sterk familie.
Er det klart?
-Hugo... -Du forstår ingenting.
Hva forstår jeg ikke?
Du tror at hvis pappa dør, kan du bare
arve alt som om det var et renseri.
Hugo, jeg tilbyr deg en avtale.
Det er det som er problemet, Sara.
Du tror at jeg eller Tanya er problemet.
Og problemet er onkel Monzer.
Han deler ut kontraktene,
gir sertifikatene og garanterer alt.
Og onkel Monzer er en fantastisk fyr, sant?
-Hyggelig, til og med følsom. -Ja.
Men han er også en tradisjonalistisk araber
med tre koner som aldri i sitt jævla liv
har spist ved samme bord som mamma.
Så jeg lurer på hva som får deg til å tro at du, en kvinne,
kan forhandle med onkel Monzer.
Ser du for deg å forhandle med Al-Fatah i Jordan?
Eller med jemenittene?
Eller tunisierne?
Hvem sa at jeg gjør det alene?
Kjæresten din er ikke en Farad, Sara.
Den er her.
Faen.
Traff vi den?
Jeg vet ikke.
Den kan være såret.
Vent på meg her.
Hva skal du gjøre?
-Jeg skal ta en titt. -Greit.
Leo!
Faen. Leo!
Faen.
Nå. Skyt.
Gjør det, du.
-Jeg er tom for kuler. -Her.
Jeg drepte ikke løven til slutt.
Konkurransen min var ikke Leo.
Men Farad-familiens dysfunksjonelle side.
Siden som så meg som en trussel.
Jeg har tenkt mye på dette og tror det er en god beslutning.
Oskar er perfekt.
Kom, bli med på bildet!
Alle liker ham, han er snarrådig
og har en energi jeg elsker.
Og selv om jeg ville likt en gutt med algeriske røtter,
ville ikke det gjort oss klokere eller sterkere.
Det som betyr noe, er
at han er mannen datteren min vil ha
og broren denne familien trenger.
-Skål for kjærligheten. -Skål.
For kjærligheten.
Så i stedet for en død løve som et trofé fikk jeg et ekteskap.
Jeg trodde at med den beslutningen ville Leo innføre orden i familien.
Autoritet.
Men med Faradene var det én ting du kunne stole på...
Du vet aldri hva slags krig som venter deg.
Tekst: Nina Bjørnås
Kreativ leder Stine Ellingsen