US RECORDEM AMB ESTIMA
M'he enfrontat a coses inimaginables defensant aquest món.
He lluitat contra alienígenes.
He vençut malsons de l'oceà.
He combatut déus antics.
Independentment de l'enemic, sabia que no m'hi enfrontava sol.
El Darkwing, l'Aquarus, la War Woman,
la Green Ghost, el Red Rush,
el Martian Man i l'Immortal.
Els Guardians de la Terra.
Avui hem perdut uns titans.
Protectors, herois.
I això ens du a preguntar-nos qui ens salvarà ara.
Jo.
I d'altres com jo.
Nous herois que respondran a la crida.
Nous campions que ho arriscaran tot per protegir el planeta.
Tots inspirats per les belles persones que ens han precedit.
Tindreu moments de dubte, de por i d'incertesa,
però, en aquests moments, tingueu fe
i mireu cap al cel.
PRIVAT PROHIBIT EL PAS
Han de tornar a passar per això?
Un era l'espectacle,
però la gent no pot saber on els enterren de veritat.
-Pels caçadors de records. -Déu meu.
Mai he sigut Guardià de la Terra,
però van ser ells que em van rebre quan vaig arribar a aquest planeta.
Van ser els meus mentors, els meus companys, els meus amics.
Coneixien la realitat d'aquesta vida.
El Martian Man s'havia exiliat de la seva terra.
La War Woman era d'una altra època.
El Darkwing...
Bé, el Darkwing es va buscar la seva pròpia classe de solitud.
Pocs hem tingut la sort de trobar algú que entengués el nostre camí
i que, així i tot, ens hi acompanyés.
Espero que descansin en pau. Si més no, descansaran junts.
Deixa'm anar!
Olga, si us plau. Calma't.
No m'heu deixat ni veure'l!
El Josef per fi està quiet
i ni així el puc veure!
-Trobo que... -Sí.
Estàs bé?
Jo? No ho sé. Encara no m'ho crec.
Podria ser ma mare enterrant mon pare
o a mi.
Si els Guardians han acabat així, ningú és…
INVENCIBLE
És una cerimònia privada, Darkblood.
Mai em conviden. Vinc igualment.
Què vols?
El mateix que tu.
Descobrir pistes. Trobar assassí. Aconseguir justícia.
Per treure't uns anys més de l'infern.
No facis veure que ho fas perquè t'importa.
Simplement, no hi vols tornar.
Potser algun dia sabràs per què.
Ja li he dit al Cecil tot el que sé.
No vas veure ni vas sentir res.
Atacat a les fosques. Donat per mort.
Què insinues?
No pretenia ofendre't.
Matisos de converses humanes em costen.
Si recordes alguna cosa...
Et faré un truc.
Josef.
Busquem un cotxe, Olga.
Per què?
Robot, per ser un grapat de codi informàtic,
dirigeixes un gran equip.
Ens vau salvar el cul dels flaxans.
Gràcies, Cecil. Significa molt venint de tu.
Sempre has sigut independent,
però vine a treballar per a l'ADG i refunda els Guardians de la Terra.
Tu tries l'equip. En seràs el responsable.
Només hauràs de respondre davant meu.
Disculpa, no seria més lògic que ho fes l'Omni-Man?
Sí, però és inviable.
Fa deu anys que intento que es faci Guardià.
Hi ajuda, però no vol rebre ordres.
Almenys, no de mi.
Doncs no sé què dir.
Fàcil, digues que sí.
Em ve de gust pizza.
Puc anar a Nàpols i tornar sense que es refredi.
Amor, deixa que avui se n'ocupi el repartidor.
D'acord.
He lluitat contra tirans alienígenes.
He vençut malsons de l'oceà.
He combatut...
Tindreu dubtes.
I això ens du a preguntar-nos...
Mark, per què no truques al William?
Per a què? Sortir? Comprar còmics? Després de tot això?
Abaixa el to.
-És igual. -No.
Tot això és nou, ho entenc,
però has de separar les coses.
El que passa fora, siguin errors o victòries,
no ho pots dur a casa.
D'acord?
Puc anar a l'habitació?
Sí.
Demà entrenarem més. Tu i jo sols.
Què?
-Venim del funeral dels teus amics. -Companys.
I xerres de pizza i li dius al Mark que no senti res?
La vida és així, el Mark ho ha de saber.
I si el Mark i jo t'haguéssim enterrat avui?
No és fàcil matar-me.
Això diria el Red Rush a l'Olga.
Però ell només corria ràpid.
No és un superpoder de primera divisió.
Perdona, no et volia disgustar.
Però el Mark i jo podem fer més al carrer que aquí fent morros.
Recorda que el Mark només té 17 anys.
És més fràgil del que creus.
I no vull una família trencada.
Sí?
Hola. Soc el Mark...
Grayson. El Mark Grayson.
Qui?
El Mark, de l'insti.
Ja ho sé. T'estava prenent el pèl.
Pensaves que no feia conya?
No, no. Ho capto.
Em preguntava si em faries un truc.
Vols dir "quan"?
No, em decanto més pel "si".
Jo t'he entrat massa fort, tu tens nòvia
i no et van les ties que et salven el cul en baralles.
Et faig por, oi?
No, em sembles meravellosa.
Et trucava per dir-t'ho.
Bé, no et truco per això, tot i que no és que no sigui veritat.
Perdona, ha sigut un dia rarot.
Això sembla. Comencem de nou?
Hola, Mark Grayson. Què dius, guapo?
Com que s'acosten els exàmens
i anem junts a Temes Globals amb la Walker,
vols que quedem per repassar?
Quedar per estudiar?
Ben jugat.
Segur, responsable, sense pressió,
però amb possibilitats de passar al nivell següent.
Intel·ligent.
Per mi, guai.
Quan i on?
Hi ha algú a casa?
Eve?
Pensava que eres al funeral.
Hi era.
Has fet bé de no anar-hi, ha sigut tràgic.
La nòvia del Red Rush ha tingut un atac.
-Estàs bé? -És singlot.
Passa alguna cosa? Hi ha el Rex?
Rex?
Eve, espera.
Cabró de merda.
Nena, espera!
Alguna raó tenies per no venir al funeral.
-Espera! -No em...
Hòstia!
De veritat, Kate?
No m'ho puc creure!
Eve...
Que imbècil que soc.
Diu que surts amb l'Invencible,
que ja n'heu parlat.
Què?
Ara no fotis! És veritat!
Què esperaves?
No és veritat!
I esperés el que esperés, m'equivocava.
Amb tots dos.
Espera! Per això?
No significa una merda!
No són ni la Kate de veritat.
Totes ho som.
D'acord, no...
En teoria, no és el que...
Ja sabeu el que vull dir, no?
PENTÀGON DELS EUA APARCAMENT AL DARRERE
És el Semideu?
És la Metralla!
I Fornit, Pangea, l'Ull de Bestiola...
El súmmum en la carrera de qualsevol heroi
és que et triïn per ser un nou Guardià de la Terra.
Encara em pregunto per què no ho intentes.
Ja, n'he parlat amb mon pare.
Em vol entrenar ell.
I ma mare em matarà si perdo més classes.
I què fas aquí?
Fas conya?
I perdre'm això?
Força Lluitadora! Què fan aquí?
A pesar del teu nom, Invencible, crec que et subestimes.
Us continuaré ajudant.
Quan comença això?
Gràcies a tots per venir.
Els Guardians de la Terra eren més que un grup d'herois.
Eren icones.
Els que passeu les proves estareu entre l'elit.
Els millors entre els millors.
No cal dir que no tots estareu a l'altura del repte.
-Què li passa? -Ni idea.
Qui estigui a l'altura del repte
triomfarà no només per mostrar habilitats úniques,
sinó per mostrar tàctiques úniques.
Adaptabilitat.
Agilitat mental.
Sí!
I, potser el més important,
per mostrar un caràcter fort.
En això consisteix realment ser un heroi.
És un plaer presentar-vos els nous Guardians de la Terra.
El Black Samson.
La Shrinking Rae.
La Dupli-Kate.
La Monster Girl.
Però que tendra que és!
Que no hi ha mínim d'edat o què?
M'equivoco? No és estrany?
Rex.
No sé. Què fas aquí?
No hi ha mínim de mida de la polla?
Perdona?
Per? Per tenir-la petita?
Tota aquesta fatxenderia
deu ser per compensar alguna cosa.
Algú t'hauria d'ensenyar com collons...
Què hòsties...?
T'has perdut la meva prova, no?
Et continuo semblant tendra?
Puta boja.
Això sí que és tendre.
T'arrencaré el somriure d'aquesta cara verda i tosca.
Pareu, no és gens constructiu.
-Ningú hi fa res? -Ell s'ho ha buscat.
Ja prou.
Aparta't, boy-scout!
He dit que ja prou!
L'Invencible ha pegat a la nena!
Merda.
Escolta, em sap molt de greu.
Calma, culpa meva.
Això de la nena em molesta
i ja em poso en mode bèstia.
Perdona per la broma.
Segur que té una bona mida.
Tranqui, ja puc jo. No pateixis.
Quins cops de puny, tu.
No calia l'ajuda, imbècil.
Collons...
Filla de puta!
Com deia, benvinguda als Guardians de la Terra, Monster Girl.
Cagaré sang.
I també, Rex Splode.
Quan es recuperi.
I l'últim membre, l'Atom Eve.
Gràcies per haver vingut.
Aviat ho anunciarem públicament.
Robot.
No em donis les gràcies.
Òbviament, havia de ser imparcial,
però m'alegro que n'hàgiu passat molts del Teen Team.
No puc compartir equip amb el Rex i la Kate.
Què? Per què?
Espera!
Rex, què has fet?
Gràcies per l'ajuda, Robot.
Quines ganes d'unir-me al teu equip.
Escolta, què ha passat?
-El Rex m'ha enganyat. -Què?
Amb la Dupli-Kate, amb totes tres.
Me'ls vaig trobar de ple.
El Rex va dir que tu i jo estàvem sortint.
Què? Quina absurditat.
No ho volia dir mentre estaves amb ell,
però és un cafre.
No sempre ha sigut així, però sí.
Doncs... quina merda. Em sap greu.
Gràcies.
Quan acabi la investigació oficial,
anirem al quarter dels Guardians.
Per ara entrenarem aquí.
L'esmorzar és a les 6:00
i entrenem fins a l'hora de dinar.
I la Kate principal?
Està ocupada. Jo la substitueixo.
D'acord, jo vull deixar-ho ben clar:
no hi ha cap univers on jo m'aixequi a les 6:00
sense que el món es cremi.
Va, Robot.
No necessitem entrenament militar. Som nosaltres.
Ja no som el Teen Team, Rex.
Exacte.
Teniu molta experiència amb adolescents,
jo he estat sempre amb els Guardians.
Gràcies, iaio.
Si tinguessis els poders,
els hauries pogut ajudar el dia que els van matar.
Encara no et conec,
així que ho consideraré una broma i no t'estomacaré
fins que l'únic que em vulguis dir sigui "iaio".
A tu tampoc et conec,
però cal un líder de veritat,
no un fet d'uns i zeros. No t'ofenguis.
Doncs és superofensiu.
Què vols dir? Que el líder hauries de ser tu?
Tinc més experiència.
Sí, a l'hora de perdre els poders.
No t'he fet ja l'acudit?
Per què aguantem aquest tio?
Porta vestit i necessita piles.
Fem que torni l'Eve.
Pensava que als equips calia treballar en equip.
Jo també.
Truqueu-me quan us aclariu. Me'n vaig al gimnàs.
Jo també.
Jo us vigilaré.
No.
Faré el que vulgui.
Bon primer dia, Robot.
No puc fer tres combats al dia.
Cal una rutina estricta per posar en marxa l'equip.
Quan em transformo, rejoveneixo.
És per la maledicció que em dona poders.
No ho sembla, però tinc 24 anys.
Abans em feia dir Monster Woman, però se'm feia molt difícil d'explicar.
Si no em vols canviar els bolquers,
tres exercicis diaris són massa.
No... És clar. Disculpa'm.
Deu ser difícil.
Imagina'm lligant amb aquesta pinta.
Els tios que es fixen en mi estan en la pubertat
o en registres de pederàstia.
Entenc el que implica que el món et miri i vegi una cosa
i que no sàpiga com ets per dins.
Com ho has d'entendre si ets un robot?
Que patètic.
Això, fora.
Això, amaga-ho.
Això, fora.
Què? Para! Eh!
Ara ser friqui és guai, saps?
Potser també li agraden els còmics.
No hi havies pensat, burro?
No parlo dels còmics, sinó de la roba bruta,
dels plats, dels mocadors...
Millor. A veure, t'he dut deures.
Naomi Klein. Margaret Atwood.
-Ta-Nehisi Coates. -No he llegit res seu.
Però ella sí, així que comença.
Així l'Amber veurà que t'interessa.
També li molen el menjar picant,
els monòlegs i la quarta onada feminista.
Surt a l'expedient.
He preguntat per l'insti.
Hem quedat per estudiar, no és una cita.
Qualsevol cita hauria de semblar una primera cita.
Mark! Ja ha arribat la teva amiga.
Pira! Surt per darrere!
Truca'm i m'ho agraeixes i m'ho expliques tot.
Hola, Sra. Grayson. Soc l'Amber.
El William m'ha dit que me'ls llegeixi per mostrar interès, que soc interessant,
i ho faré, però això d'aquí és més del meu estil.
Un tio sincer. M'agrada.
Així que et molen els còmics.
No és obvi?
Quin prefereixes?
Ostres, doncs no en puc triar un,
però aquest va d'un tio que solda sota l'aigua
i comença a veure fantasmes al fons del mar.
I aquest va d'un jack russell terrier que domina les arts de la metafísica.
El gos espiritista. Mola.
Me'l deixes?
Només per mostrar interès.
Sí, és clar.
DESCONEGUT
D'acord.
No sé qui és.
I si comencem amb Temes Globals i després...?
Perdona, deu ser una trucada automàtica.
Solucionat.
La Walker diu que ens centrem...
Vaig al lavabo mentre t'ocupes d'això.
Sí, és al fons a l'esquerra.
Per l'amor de Déu, creia que no se n'aniria.
Eh, però que fa...?
Com sabia que l'Amber...?
M'està espiant?
Vols ser superheroi, no?
Fama, glòria i la noia guapa?
Això és sexista, però sí.
Doncs tot això de la privacitat o del temps personal
s'ha acabat.
Si el món et necessita, has de respondre al coi de telèfon.
Calma, encara no ha estirat la cadena.
No treballo per a vostè!
Ni ho faràs mai,
llevat que em mostris respecte
i decideixis si vols ser superheroi o no.
Ara mateix?
Sí, Mark, ara mateix.
D'acord, sí. Vull ajudar.
Què passa?
Un supermalvat. Hi ha gent en perill. L'Eve ja hi va.
Per comunicar-nos de camí.
L'Eve hi serà?
És un al·licient?
Què? No. Vull dir...
On? On és?
Al Mount Rushmore.
D'acord.
En quin estat és això?
Què us ensenyen ara a classe?
Amb qui parlaves?
Per telèfon.
Era un amic de mon pare.
No recordava que li havia promès ajudar-lo amb una moguda.
Ara?
Com va per aquí?
Us duc el berenar.
Dakota del Sud.
Sabem on és el Mount Rushmore, Cecil.
No hi ha ningú més,
l'Omni-Man és a deu zones horàries amb un kaiju
i els Guardians fan pena.
No tinc alternativa.
És el Doctor Sísmic.
Té un doctorat en sismologia, així que és doctor de veritat
i provoca terratrèmols amb uns guants.
Què vol?
No ho sap ni ell.
Sembla que té danys cerebrals a causa dels guants.
Rep una commoció cada cop que els fa servir.
El típic científic boig.
Divertiu-vos, nois.
I recordeu que la muntanya és un monument nacional.
Veniu a resar a aquest monument insultant?
Eren opressors, racistes i esclavistes.
Jo us ofereixo un déu nou digne d'adoració.
Inclineu-vos davant del Doctor Sísmic!
Correu! Per aquí!
Afanyeu-vos!
El Gran Emancipador?
Us emanciparà de les vostres vides!
Hosti, tu.
Jo encara busco frases guais, però la teva és terrible.
Això és assentar el cap a la vida.
Ai, no m'acaba d'agradar.
A mi tampoc.
Ara, mor!
Gràcies.
-De res. Cal treure-li els guants. -No són guants.
Els guants tenen dits. Això són més aviat polseres sísmiques.
Portes polseres sísmiques!
Hauríeu de fer-me costat.
Enderroquem l'antiga estructura de poder i creem-ne una de nova!
Mira el vestit que t'han posat!
Això sí que és sucumbir als rols de gènere.
Me'l vaig dissenyar jo.
No eres doctor en sismologia?
També vaig fer sociologia, feminisme
i dansa africana, però prou de política!
Mark!
Merda!
-Gràcies. -No es mereixen.
Eve?
-Eve? -Invencible!
-Et tinc. -Em rellisca.
Em cago en tot.
Hauria d'haver millorat l'autopropulsor!
Vigila!
Doncs s'ha socarrat el bròquil.
Aquestes frases mai sonen bé, oi?
Merda. Me n'he d'anar! Ja parlem, Eve. Gràcies.
De res.
Tranquil. Què passa?
El Cecil em necessitava i he deixat l'Amber a l'habitació.
Has deixat una noia a l'habitació mentre resolies una crisi?
Bé. Per a ella no, però bé.
És la part fotuda de la feina.
Trobar l'equilibri entre el que vols fer i el que has de fer.
Recorda que no ets només un superheroi, Mark,
ets viltrumita.
Tenim responsabilitats que els humans normals no tenen.
Ja. Sí, gràcies.
I un altre consell de pare, d'acord?
Canvia't de roba.
Merda.
Tu tens una cosa aquí.
Ho sento molt, de veritat.
Fa una hora que t'espero.
Ja ho sé.
Vaja, aquest és bo.
Què et sembla?
Per què vas proposar de veure'ns si no volies?
Sí que volia,
però no recordava que...
I què més?
No sé per què he vingut.
Va, digues, per què has vingut?
No sabies que existia fins allò del Todd.
Que consti que el Todd et va fotre d'hòsties.
Que consti
que tens tota la raó.
Altres tios s'han barallat per mi,
però tu ets el primer que no s'ha tornat.
Dues vegades.
Volia saber de quina pasta estàs fet.
Pasta d'idiota?
Potser.
O potser no.
I ara què?
He respost totes les preguntes mentre tu salvaves el món i tot això.
És gran, senyor.
Molt gran.
Mai havia vist l'Omni-Man tan al límit.
Ah, i potser no està mort.
Congeleu-lo.
Potser ens serveix en algun moment.
Sí, senyor.
Ai, mare.
Calamars per sopar?
Treu-me això de la cuina!
Segur?
En alguns llocs és un menjar selecte
i un afrodisíac.
No el necessites.
¿Has trucat al Cecil
perquè vigilin la casa?
He anat de cul.
Nolan.
Sí, ja me n'ocuparé.
Gràcies.
Recorda que m'acabo de carregar un kaiju i que he salvat el món.
El teu home és un crac.
Sí, no és l'únic de la família.
Avui he venut una casa on hi va haver un homicidi doble.
Els he dit que no podia passar dos cops.
De debò vols torrar això?
Sorpresa.
Escolta, sé que l'he cagada, Eve. Ho sé...
Però és que... No sé per què ho continuo fent.
No vull. Ho saps, no?
Saps que t'estimo.
Ho sé,
però això no és una disculpa, Rex.
Tens raó, ho sento.
Em dones una última oportunitat?
Canviaré. T'ho prometo.
Sort amb l'equip nou, Rex.
Merda.
Molt bé, Mark.
Hora de menjar.
Ja saps com va.
Dijous.
Pastís de pollastre.
El favorit de tothom.
Aparta't de la porta.
Merda.
Ho sento, Pete.
Hòstia. Avui tocava pastís de pollastre.
Com?
Obvi.
Com a producte original,
el meu intel·lecte no està afectat pel teu procés de clonació.
Au, va.
Obre la porta.
Digues-ho.
Tros d'imitació barata i genèticament inferior.
Digues-ho
o et quedes aquí per sempre més.
El clon soc jo.
I tant.
Per aquí.
ALARMA
Obre el pas!
Sembla que tenim un benefactor.
Un generador de fusió multifase.
En un rang de 30 megawatts.
I ara què?
Em sorprèn que no te n'adonis.
Se suposa que tu ets l'original i tot això.
Et trobaré a faltar, germanet,
però sempre en puc fer un altre.
Llavors, em poses al dia?
Ja tens l'equip a punt?
Encara queda feina,
però estic content amb els avenços d'avui.
Disculpi'm.
No la volia espantar.
Què fa a casa meva?
Buscar informació.
Pistes. Respostes.
Respostes a què?
Nit de massacre.
Encara no tinc clar.
No sé de què parla. Marxi ara mateix.
Set morts. Un supervivent. Marit seu.
Esperava que m'ajudés a encaixar peça.
Doncs pregunti-li a ell.
Ja vaig fer. Respostes no van ser satisfactòries.
I què li importa?
Vaig escapar infern.
Busco justícia per salvar pròpia ànima.
Marit no li ha dit res? Ni tan sols per tranquil·litzar-la?
No. No va veure res.
Té casa preciosa.
Debbie?
Estàs bé?
M'ha semblat sentir coses.
Estic bé.
Ja venia al llit.
Subtítols: Tòfol Cabeza Cáceres
Supervisor creatiu: Guillermo Parra