ГАРЛЕМ
День зимового сонцестояння,
коли Північний полюс максимально віддаляється від Сонця,
а на нас чекає найкоротший день і найдовша ніч
за увесь рік.
У багатьох культурах вірять у те,
що сьогодні, в цю довгу ніч, старе повинно дати місце новому.
Сюрпризи не закінчуються.
У тебе теж.
Я кажу, що заручений, а ти приходиш бойкотувати мій ресторан?
Зажди.
Ти що, серйозно?
Ієне, ти не можеш думати, що це пов'язано.
Можу. І думаю.
Чоловіче его ніколи не розчаровує.
-На відміну від ображеної жінки. -Я не ображена. Справа не в цьому.
Я не знала, що ти тут працюєш.
Ти не згадав про це в…
«Привіт, Каміло, я повернувся і я заручений».
Ось бачиш! Ти злишся.
Знаєш що?
Я навіть не знаю, як назвати цю емоцію,
але злість — це точно применшено.
Ти й далі протестуватимеш, хоча це мій ресторан?
Це не твій ресторан.
Тебе тут немає, Ієне.
Вони джентрифікували тебе
і всіх чорношкірих у Гарлемі.
Це фото — помилка, я сказав, щоб вони його прибрали.
Але їжа, рецепти — це все моє.
Це не твоє!
Це ще один білий бізнес, що витісняє душу Гарлема
з власного ж району.
-Ти просто виявився співучасником. -Співучасником?
Ресторан Рея закрився місяць тому.
Я тут ні до чого. Мене теж це засмучує.
Скажи-но мені, Каміло.
Чим це відрізняється від викладання в Колумбійському?
В університеті з минулим у работоргівлі?
Тепер тобі нічого сказати.
Я говорила про це, коли мене покликали на роботу.
А ти сказав: «Темношкіра доктор наук зможе змінити ситуацію».
Саме так. Я не протестував проти тебе.
Я знаю, як підтримувати свого партнера.
Отакої. Ти дійсно це кажеш?
Каміло, у вишуканих ресторанах майже не буває чорношкірих шеф-кухарів.
З цією інвестиційною групою у мене є серйозний шанс отримати зірку Мішлен.
Це дасть мені перевагу.
А тоді я зможу відкрити власний заклад. Розумієш?
Це крок у моєму довгостроковому плані.
З твоїми планами є проблема…
Вони ніколи не беруть до уваги нікого, крім тебе.
-Так було завжди. -Так.
Тут немає нічого особистого?
Ні, знаєш що?
Ось це особисте.
Пішов ти.
Пішов ти!
Не хотіла заважати.
Ви все чули?
Так, але прикинуся, що ні.
-Почнемо спочатку. -Так.
Я модерую конференцію,
присвячену впливу чартерних шкіл на чорношкірих дітей Нью-Йорка.
У моїй дисертації йшлося про це.
Я знаю, тому я тут.
Один з учасників, Джеймсон…
-Ройс. Борець за соціальну справедливість. -Так.
Він нестерпний.
-Так. -Інша учасниця не прийде,
тому що в неї захворіла дитина чи собака.
У якусь мить я вже не слухала.
Заміна теж не зможе прийти, і заміна заміни
теж не зможе. Тож ви мені допоможете.
Сьогодні?
Без підготовки?
Справа в тому…
Там, звідки я приїхала,
коли бос просить зробити щось,
у риторичній формі, відповідь повинна бути…
Так. Я погодилась.
Довелося.
І скасувала прийом у психолога у той самий час.
А мені потрібна була терапія, особливо після сварки з Ієном.
Знаєш, що він сказав мені?
Ні. Пам'ятаєш, ми забуваємо Ієна.
Так, ти маєш рацію. Ми забуваємо його.
Він сказав, що я не вмію підтримувати.
Ти можеш у це повірити? Я?
Я не вмію підтримувати? Треба було відлупцювати його за це.
Треба було сказати йому…
Ну ось. Як завжди. Годинами варишся в цьому,
а потім думаєш, що ти мала сказати.
-«Я мала сказати…» -Я дійсно багато чого мала сказати.
Знаєш що? Ще не пізно.
-Зараз я… -Поклади телефон і дихай.
Гей, я дихаю.
Пробач.
Я не злюся на тебе, я злюся на Ієна.
І на всіх чоловіків, які думають лише про себе.
До біса їх усіх.
Пробачте, я спізнилася.
Бріт, люба. Усе гаразд?
-Просто чудово. -Але ти плачеш.
Ми скасували весілля.
Пол зрадив мене.
З офіціанткою.
Боже, Бріттані, мені так шкода.
Це жахливо.
Але я не змогла скасувати дівич-вечір.
«У Луелли» не віддають мій депозит,
тож я найняла стриптизерів. До біса кохання.
Стриптизерів? Але ж ми їмо там. Хіба це гігієнічно?
Приходьте.
Запрошуйте кого завгодно. Усе за рахунок Пола. Виродок.
Давайте почнемо з дихання.
Він зняв мої гроші?
-Хто? -Покидьок з «Престижу».
Хоче втягнути мене в піраміду,
а потім знімає 12 жалюгідних доларів за лобстера!
Тихіше.
-У нас заняття. -А у нас криза!
-Я що, не вартую $12? -Вартуєш. Ми всі вартуємо.
Що не так із цими чоловіками?
Ми хороші й не заслуговуємо такого!
Не заслуговуємо.
До біса цього вилупка!
Ієна теж до біса. Знаєш що?
-До біса їх усіх. -Так, до біса.
Так! І довбаного брехливого Пола!
Знаєте що?
-До біса усіх чоловіків. -До біса.
Білих, чорних, коричневих, жовтих, червоних, зелених і блакитних.
До біса всіх цих нігерів.
Чоловіки — відстій.
Пані, я перепрошую, можливо, вам буде зручніше в іншому місці?
У нас заборонені расові епітети.
Расові епітети?
Вибачте, але ми можемо казати «нігери», тому що ми, власне, теж є ними.
Не знаю, що й сказати,
це незручно, але я попрошу вас піти.
-Гаразд. -Так.
Ми підемо.
Нігер!
А я заплатила за заняття, тож
-чи можу я… -Нігер!
Сіджей, не надто коротко. Це для…
-«Форбс». Я пам'ятаю. -Гей, як справи?
Розповім вам про кралю, яку я вчора трахнув.
Вона ледве дихала.
Я кінчив їй на лице і все таке…
Серйозно, ці шльондри
готові робити що завгодно за шість нагетсів без картоплі.
Гей, зробиш щось?
Він новенький. Не знає правил.
Агов, Ент, тихіше. У нас тут жінка.
Жінка не має бути схожою на чоловіка.
Це безпечне місце.
Ти не знаєш, що таке «безпечне місце», дурень.
І ось вона лежить у спермі…
-Сіджей, заспокой його. -Тай, що я зроблю. Він член сім'ї.
А я постійна клієнтка.
Так, ми друзі, але Ент — це родина.
Він племінник сина маминої сестри. Це мій брат, Тай.
І ось я дивлюся на неї
і бачу, що в неї цицьки різного розміру.
-І я такий: «У тебе…» -Трясця! З мене досить.
Я щось не те сказав?
Ну ж бо, Бі, я у відчаї.
Ніхто не може мене підстригти?
Хоча б хто-небудь.
Ні, фотосесія завтра, тож наступного вівторка буде вже пізно.
Зовсім ніяк?
Це «Форбс»! Я заплачу подвійний тариф.
Потрійний.
Ні, я не посиджу з твоїми дітьми!
Ти що, збожеволів?
Гей, ласкаво просимо до мюзиклу «Геть».
Я Андреа, співаю в хорі.
-А ти? -Я Енджі, мабуть, теж співаю.
Ерік. Я — чашка для чаю.
Господи, хтось грає чашку?
Не просто хтось, а я!
Ти королева.
Я знала, що це відстій.
-Ні. Я йду. -Яка різниця?
Це «Геть».
Всі в чорношкірому Голлівуді це підтримають.
Це як прослуховування до всіх режисерів,
продюсерів і акторів.
Як у «Гамільтоні».
Вони всі отримали шалені пропозиції.
-Справді? -Так, крихітко.
Тоді розповідайте.
-Гаразд. -Анджела Вілсон?
Навіть мама мене так не називає.
Тут документи зі спілки акторів.
-Кажуть, ви не в спілці. -Я радше співачка.
А я радше супермодель, але ми тут.
Якщо ти акторка, мусиш бути у спілці.
Вступний внесок $600, чек або картка.
$600?
Можете вирахувати з моєї зарплати?
Розтягнути на кілька років?
Ні. Ми працюємо лише з членами спілки.
Дивно, що вас запросили.
Даю вам час до кінця тижня.
Потрібно дивитися на цифри.
Не просто так чартерні школи працюють у 42 штатах.
А «Макдональдс» є у всіх 50 штатах,
але це не означає, що він корисний.
Люди, які живуть за межею бідності, не можуть
дозволити собі іншого. Не принижуйте їх.
У жодному разі. У них є смачні сендвічі.
А в «Хеппі міл» кладуть шматочки яблук.
Я говорю про те,
що малозабезпечені сім'ї залежать від державних шкіл. Я й сама таку закінчила.
Я теж.
А мені пощастило ходити до приватної школи…
Заждіть, пане.
Тоді ви маєте знати, що чартери грабують шкільну систему.
Систему, яка забуває
про чорношкірих і темношкірих дітей.
Саме тому я збираю кошти на відкриття власної чартерної школи в Гарлемі.
Щоб підтримувати наших чорношкірих хлопців.
А як щодо наших чорношкірих дівчат?
Нам не потрібна підтримка?
Я повністю підтримую чорношкірих і темношкірих дівчат і жінок.
Я не про це. За статистикою, чорношкірі чоловіки…
Ні!
Чому все завжди зводиться до чоловіків?
До їхніх бажань і мрій? Як щодо наших мрій?
Де тут ми?
Не можна ось так прийти у мій район із расистським плакатом,
нареченою з акцентом і чекати, що я зрадію.
Ми досі говоримо про чартери?
Я також підтримую чорношкірих чоловіків.
Мені здається, час зробити перерву,
чи не так?
Це було добре.
Але я б хотіла менше скандальності.
Так. Згодна.
А тепер заспокойтеся.
А завтра о 9:00 приходьте до мого кабінету,
-ми все обговоримо. Гаразд? -Так.
-Гаразд. -Так.
Усе було добре.
Дякую.
Спочатку.
А потім усе пішло шкереберть.
Так.
Вітаю! Можу вам допомогти?
Не знаю. Я звикла до чоловічих перукарень.
Ми обслуговуємо всіх.
Дозвольте поглянути.
-Дідько. -І в мене важлива фотосесія.
Дуже важлива. Тож потрібно зробити форму,
трошки довше з боків, а ззаду прибрати.
Я легко впораюсь.
А що робитимемо з цим дивовижним начосом?
Змусимо його сяяти?
Просто заллю його кондиціонером,
і будь що буде.
Але ж це для важливої фотосесії.
А давайте зробимо розпарювання волосся
для зволоження й покращення кровотоку?
Ми називаємо це «Парадізіо».
Фірмова послуга від Сісі.
Думаю, це занадто. Зробімо лише форму.
Схоже, у вас був важкий день. Потіште себе.
Гаразд.
Здивуйте мене.
Я накричала на незнайомця і їм вже четверте печиво.
Я послала до біса свої ключі, коли не змогла відчинити двері.
Тедді, поклади туфлю. Негайно!
Я думала, що скандал на пілатесі — наш максимум.
Чоловіки псують нас.
Знаєш що?
Давай відсвяткуємо сонцестояння?
Залишимо майбутнє позаду.
Я за. Як?
Підемо на дивну вечірку
дивної Бріттані
-для дивного… -Отакої.
Я передзвоню.
Не думав, що тобі
подобаються такі місця.
Не подобаються.
Тут їдять лише туристи.
-У мене була зустріч неподалік. -Як ти, Кемі?
Якщо хочеш, твій улюблений столик ось-ось звільниться.
-Як вчасно. -Я не засуджую.
Кемі.
Серйозно, за це сирне печиво можна продати душу.
Ти теж так думаєш?
Не кажучи вже про кокосові креветки.
-Що? -Так.
-Із соусом з піна колади? -Так.
Люблю змішувати з соусом дракон.
-Не куштував. -Спробуй.
Боже, я щойно змінила твоє життя.
Гаразд.
Слухай, пробач, я трішки перегнула палицю.
Не проси пробачення.
В емоціях немає нічого поганого.
Дякую.
Я знайду тебе в Інстаграмі на випадок, якщо ти захочеш посперечатися особисто…
За келихом вина.
Подумай.
Пограй на телефоні, мама майже закінчила.
Гей, як справи?
Мама не слідкує за донькою,
а ми сьогодні ввечері йдемо на стриптиз.
-Чоловічий чи жіночий? -Чоловічий…
Мабуть. Це вечірка.
Я нарешті зрозуміла, що не існує вічного кохання,
тож ми з Камілою знайдемо собі кохання на вечір.
Вітаю у моєму світі!
Можеш терміново позичити мені $600,
а потім я терміново тобі їх поверну.
Я думала, такого вже не буде.
Мені потрібно заплатити, щоб працювати. Довбана спілка.
Я все відпрацюю.
Три зайві години в магазині по $200 за кожну.
Приваблива пропозиція. Але я порвала мамин чек, а скоро час платити.
Мені потрібно якось заробити $600.
Квінн, я прийду наступного разу.
Тедді заважає мені приміряти одяг.
Як шкода. Розумію. Це може бути складно.
Гірше нікуди.
Я не знаю, що робити, відколи моя няня з Ямайки звільнилась.
Просто жахливо.
Мені потрібна няня. З Ямайки.
У мене була няня з Ямайки, я так сумую!
Яка ж красуня.
Ваша донька?
-Вітаю. -Доброго вечора, я Рубі
з Трелоні, Ямайка.
Джилл МакКейб.
Приємно познайомитися. Обожнюю ваш острів.
Найкращі коси в моєму житті.
Знаєте когось, хто шукає няню?
То ви няня?
Я? Так!
Потурбуюсь про доньку.
Я навчу цю квіточку найкращим манерам.
Ви мені подобаєтесь.
А тобі?
Тедді?
Прийдете до нас на співбесіду і проведете певний час із Тедді?
Авжеж.
За $600.
Що?
Ні, я не плачу за співбесіду.
Я сама виховую п'ятьох братів і сестер.
Батько залишив нас. Як перекотиполе.
Він утік.
Благослови вас Боже. Гадки не маю, про що вона,
але я зможу заплатити вам авансом, якщо ви мені підійдете.
$600.
Ось моє ім'я, номер і адреса, побачимося завтра о дев'ятій ранку.
До зустрічі, пані. Бувай, Тедді.
Вона така чудова.
-Бувайте, Джилл. -Бувай.
-З цією дівчинкою щось не так. -Ні, з тобою щось не так.
Прикидаєшся іммігранткою заради роботи?
Це низько навіть для тебе.
Я лише хочу отримати
від цієї леді трішки грошенят.
Це репарації.
Це культурна апропріація. Моє ямайське коріння…
-Лише половина. -То й що?
Інша з Кайманових островів.
Тож як представниця Вест-Індії…
-Ти переїхала, коли тобі було чотири. -Розкажи моїм карибським предкам.
Ти не можеш приміряти карибський акцент, наче це аксесуар,
та ще й намагатися заробити на цьому.
Тож, щоб ти знала,
вихідці з Вест-Індії — надзвичайно різноманітний народ,
чий культурний вплив слід поважати, а не висміювати.
Особливо представникам діаспори,
особливо коли не можеш якісно відтворити акцент.
Гаразд, Квінн. Усе зрозуміло.
Дякую.
Але якщо ти не даси мені $600,
у мене не буде вибору.
Іди вже геть, як у мюзиклі.
Люблю тебе.
Я хочу привернути увагу до того, як забруднене довкілля
непропорційно впливає на чорношкірі й темношкірі громади.
А в «Парадізіо» досить непогано.
…чиї потреби ігнорували занадто довго.
Безпечні й чисті ігрові майданчики для наших дітей
не мають вважатися чимось радикальним.
І єдиний спосіб довести це…
Агов! Допоможіть мені!
Цей кондиціонер смердить.
До біса любов! Відриваємося!
Ми вільні!
Дорогенькі, я рідко це кажу, але, можливо, це занадто.
Ні. Не для мене.
Не сьогодні.
Класний. Моя черга?
Той Джеймсон написав мені.
Каміло, ніякої роботи сьогодні, гаразд?
Це ж була твоя ідея.
Розслабтеся й отримуйте задоволення!
Оце вона дає.
Я не була на таких вечірках з 2005-го.
Так! Покажи нам свій поперечний м'яз живота.
-Що? -Стрілка, що веде до цілі.
Це не так весело, як я сподівалася.
-Привіт! -Привіт, подружко.
Агов, бовдуре.
Знай свою аудиторію!
Дідько, Дон Кінг!
Господи, Тай! Що трапилося?
Сісі. Трапилася довбана Сісі!
Сісі з салону «Натуральне волосся»?
Я розлючена! Завтра фотосесія,
а я виглядаю так, наче мене переїхав велосипед.
Не хвилюйся. Все виправимо.
Тай, привітайся з Тріною.
Вона завжди зі мною, а тепер
це твоя нова подружка.
Гаразд.
-Ти справді завжди носиш це з собою? -Завжди.
А тепер те, на що ви всі так чекали,
Оскар Неймовірний Піструн!
Заждіть-но.
Він схожий на Боббі, з яким я зустрічалася в школі.
Оце в тебе школа.
У нього був надокучливий кузен Скіттер.
Спіймала!
Пані, хто ще хоче?
Я!
Гаразд, мені час.
-Ти збожеволіла? -Що?
Ти нас сюди притягнула!
Знаю. Але вранці я зустрічаюся з докторкою Прюїтт.
Я піду.
-Щасти, дівчинко. -Дякую.
-Люблю тебе. -І я тебе.
Квінн…
-Привіт. -Так, привіт.
Скажи ще щось.
У тебе гарна посмішка.
Дякую тобі. Оскар…
Шон.
Оскар Шон?
Бувайте, сучки.
Це нечесно.
@Mira!nparis 402 пости 518 підписників
Майбутня дружина Ієна Вокера! 258 лайків
Джеймсон Ройс УЖЕ ІГНОРУЄШ?
Приємно, що написала. Я чекав.
Випадково, просто сіла на телефон.
Не хотіла невизначеності.
Тобто іскри між нами не було?
Була.
Маленька.
Маленька?
Будемо стояти й мерзнути тут,
-чи в тебе є план? -План?
Хіба це весело? Озирнись.
Нескінченні можливості.
Давай влаштуємо таку ніч, яку можна провести лише у Нью-Йорку.
Востаннє таке було, коли мені було 21,
закінчилося це в туристичному автобусі в Атлантік-Сіті.
-Але ж запам'яталося. -Для Енджі так.
Це моя подруга, ти її не знаєш.
Я подумав, що ми могли завітати в це місце.
-Це місце? -Так ходімо.
Але…
Якщо ти просто хотів, щоб я попрала для тебе, я тебе вб'ю.
Після тебе.
Господи!
Це завжди тут було?
Мені здавалося, я знаю всі секретні місця Гарлема.
Довірся мені.
Це оригінальна версія «Астероїдів» 1979 року.
Не може бути.
Так і є. Ти знала рік?
«Сороконіжка»!
Отакої, ти справді любиш відеоігри?
Так, обожнювала в дитинстві.
Коли мама була на роботі, я годинами була у двох місцях:
у публічній бібліотеці та в залі ігрових автоматів неподалік від дому.
-Мати-одиначка? -Так, є таке.
Ненавиджу хвалитися, але я була чемпіонкою району.
Не знаю, що це був за район, бо ти точно не грала краще за мене.
-Це виклик? -Виклик? Ні. Так.
-Подивимось, на що ти здатна. -Серйозно?
Гаразд, тримайся.
Це гроші, які ти будеш мені винна?
Так!
Вражений?
Показати тобі, як виглядає справжній чемпіон?
-Знову вийшло. -Так, точно вийшло.
Припини!
Мені подобалася… Спробуй іншу.
Є!
Найкраща ніч у моєму житті!
Місто з найкращими чизкейками?
-Нью-Йорк. -Нью-Йорк.
-Знову однаково відповіли? -Це цікаво.
Гаразд.
Твій улюблений колір?
-Червоний. -Червоний.
Почуваюся банальним,
але мені це подобається.
Ні, я не можу.
Ні.
Що ти не можеш?
Ось це. Фліртувати з тобою.
Ні. Я вирішила,
що більше не шукатиму хорошого хлопця.
-Але я хороший хлопець. -Справді?
Так.
Ні.
Цього не буде.
Романтична частина вечора закінчилася.
Гаразд, я розумію.
А частина, де ми займаємося сексом, тільки починається.
Що скажеш?
У тебе. Без зобов'язань.
Мені подобається.
Це не міг бути Веслі Снайпс.
-Це точно був він. -Ти збожеволіла.
Що йому робити в метро?
Не знаю. Але він виглядав як Веслі Снайпс.
Поглянь. За це я люблю зиму в Нью-Йорку.
Так. У мене замерзли руки,
тож я більше люблю Нью-Йорк улітку.
Нью-Йорк улітку?
Занадто спекотний і вологий.
Ти говориш про літні дні,
а я говорю про ночі.
Розкішна тераса,
модний коктейль у руці.
Перед тобою все місто. Ніщо з цим не зрівняється.
До того ж я народилася влітку.
Близнюки.
Неймовірно! Як ти це зробив?
Відчув енергію Близнюків на конференції.
Ви можете бути досить дикими.
Не така я й дика.
Я могла зараз бути в стриптиз-клубі з подружками,
переспати з незнайомцем, але я тут, з тобою, тож…
Але…
Я незнайомець.
Так, незнайомець.
Це Петро, мій улюблений.
Це Юда, ненавиджу його. А це Ісус.
Привіт, Ісус.
Вона перетворила всіх своїх ляльок на біблійних персонажів.
Колекція на 12 тисяч.
Застрелитися можна.
Не знала, що ваша сім'я така релігійна.
Лише я.
Мама з татом потраплять до пекла.
То ви з Трелоні? Я не була там. Розкажіть.
Спекотно, рівнинно й вода поруч.
Обожнюю Ямайку.
Але у мене вдома суворі правила щодо марихуани.
Правило перше: поділіться зі мною. Жартую.
Я не жартую.
Я теж люблю Бога. Постійно читаю Біблію.
Вона мені подобається.
Вона така щаслива. Ви прийняті.
Ви нагадуєте мені Віолу Девіс.
Вона так мені подобається, а вам?
-Дуже. -Гаразд…
Не заважатиму вам,
у мене є кілька справ, побачимося через п'ять чи шість годин.
Гаразд, ляльок ще можна потерпіти, а расизм твоєї мами — ні.
Темношкірі жінки не однакові, і ми тут
не для того, щоб піклуватися про білих дітей.
Куди зник твій акцент?
Цить! Ти забагато говориш, як мама.
Ще чаю.
Я не моє волосся.
Волосся не визначає мене.
Я не моє волосся.
Волосся не визначає мене.
-Тук-тук. -Привіт.
Привіт, незнайомко.
З тебе побачення.
Я сподівалася тебе побачити.
З одного боку.
Мені було цікаво, чому ти так довго,
тепер я бачу.
Повір мені,
те, що під цим, значно гірше.
Я намагалася виправити помилку, але
все зайшло надто далеко.
Покажеш мені?
То що?
Це бездоганно.
Точно хочу на побачення.
Джеймсон?
Прокидайся, соня.
Котра година?
12:15.
Завтра о 9:00 приходьте до мого кабінету,
ми все обговоримо.
Що?
Ні! Трясця.
Я пропустила зустріч.
Я не знав, що в тебе зустріч.
Коли закінчується день сонцестояння…
Я візьму твій ноутбук, телефон сів. Потрібно написати докторці Прюїтт.
…а найдовша ніч переходить у день.
Іноді, коли ви думаєте, що починаєте спочатку,
насправді все зовсім не так.
Стривай!
Зажди…
Господи. Що це?
Я можу пояснити.
Творчий керівник Марія Цехмейструк