‫ג'ייס, תתעורר.‬
‫מה?‬
‫בוא איתי.‬
‫אנחנו נסתבך בצרות.‬
‫אל תהיה כזה חששן. איך גברת תומפקינס תגלה?‬
‫חוץ מזה, תגיד לי שזה לא שווה כמה מטלות נוספות.‬
‫בואו לראות את המוזרויות האנושיות שלנו‬
‫לכו מכאן. קישטה.‬
‫זה הקרקס?‬
‫טוב יותר. זה הקרנבל.‬
‫למה זה יותר טוב?‬
‫כי קרנבלים הם קסומים.‬
‫האוויר תמיד מלא בריח פופקורן ועלים בוערים.‬
‫האוהלים מסתירים סודות שניתן לחשוף‬
‫רק אם אמיצים מספיק לצעוד אל תוך החשכה.‬
‫זה לא כזה מפחיד.‬
‫נראה אותך הולך לשם ומלטף את העז.‬
‫לא.‬
‫היי, אני לא פחדן.‬
‫דיקי, לא.‬
‫עכשיו אראה לך משהו מוזר באמת.‬
‫חשבתי שאמרת שאתה לא מפחד.‬
‫אני לא.‬
‫אז בוא תיכנס.‬
‫באטמן: לוחם בגלימה‬
‫נסו את כוחכם‬
‫לא רע‬
‫זה בסדר, יקירי.‬
‫מר ויין. אפשר תמונה?‬
‫כמובן. ג'ולי?‬
‫איזה יופי. מה מביא אותך לקרנבל, מר ויין?‬
‫ראש העיר הבא של גות'האם. הארווי דנט הוא עתידה של העיר.‬
‫הוא עדיין מפגר בסקרים.‬
‫אתה חושב שהבאת הקרנבל לעיר תיתן לו את הדחיפה הדרושה?‬
‫אני מקווה שזה יזכיר לאנשים כמה הארווי מחזיר לעיר.‬
‫אני הולך קודם לכאן.‬
‫ד"ר תומפקינס?‬
‫ברוס ויין. כל כך טוב לראות אותך.‬
‫תכתבו כתבה על ד"ר תומפקינס.‬
‫אישה זו הקדישה את חייה כדי לעזור לילדי גות'האם.‬
‫תודה, ברוס. אני יודעת שאתה שונא את תשומת הלב.‬
‫זה רוע הכרחי.‬
‫ד"ר תומפקינס.‬
‫מר דנט, תודה רבה לך שהזמנת אותנו היום.‬
‫הילדים כל כך מצפים לזה.‬
‫אני שמח. לא ידעתי ששניכם מכירים.‬
‫ברוס הוא התורם הנדיב ביותר של בית היתומים.‬
‫- באמת? - דרך טובה לקבל הטבות מס.‬
‫אתה לא עובד כאן על אף אחד, חביבי.‬
‫ד"ר תומפקינס היא חברה ותיקה. היא עבדה עם אבי.‬
‫אתה תמיד מפתיע, ברוס.‬
‫זה הזמן להצטלם עם מר דנט.‬
‫טוב, בואו כולם... נסתכל למצלמה. הסתכלו למצלמה.‬
‫תודה, ילדים, עכשיו לכו לעשות חיים.‬
‫וזכרו, תגידו לכולם להצביע לדנט.‬
‫- תודה, מר דנט. - תודה!‬
‫שנלך?‬
‫ברוכים הבאים, זרים, למעבדה הנודדת שלי.‬
‫אני ד"ר נייט.‬
‫במשך שנים ניסיתי להתחבר ליכולות הנסתרות של המין שלנו.‬
‫היום, ברצוני להציג בפניכם את ממצאיי.‬
‫אני צריך מתנדב. מישהו חזק.‬
‫אתה. תעלה לכאן, בבקשה.‬
‫בואו נמחא לו כפיים.‬
‫מה שמך, אדוני?‬
‫מוריס.‬
‫אתה חושב שתוכל להרים את זה, מוריס?‬
‫- כבד, נכון? - קצת.‬
‫אתה יכול לשבת. תודה, מוריס.‬
‫אני צריך מתנדב נוסף.‬
‫מה איתך? הבחורה בשורה השלישית. בואי לכאן.‬
‫- מה שמך? - נטליה.‬
‫נטליה, את חושבת שתוכלי להרים את זה?‬
‫אני?‬
‫אין סיכוי.‬
‫האם תנסי בשבילי?‬
‫מספיק. תודה.‬
‫- היכנסי לכאן, בבקשה. - לשם?‬
‫זה בטוח לחלוטין.‬
‫קהל, בואו נעודד אותה קצת.‬
‫- קדימה, מתוקה. - זה קטן עליה.‬
‫אני רוצה שתאמיני, תאמיני בדברים שהם בלתי אפשריים עבורך.‬
‫כן! זה עובד.‬
‫איך את מרגישה, נטליה?‬
‫אותו הדבר, אני חושבת?‬
‫את מוכנה לנסות להרים את המשקולת הזו שוב בשבילי, בבקשה?‬
‫היי.‬
‫היי, את.‬
‫זוכרת אותי? הייתי ליד הגדר אתמול בלילה.‬
‫החבר שלי, דיקי, התגנב לכאן איתך.‬
‫בטח.‬
‫חיכיתי לכם שתחזרו, אבל לא חזרתם.‬
‫ואז הוא לא בא היום לבית הספר. ואני די מודאג.‬
‫ראיתי אותו קודם.‬
‫כאן?‬
‫כן. הוא התגנב לתוך אחד הקרוונים.‬
‫רוצה שאקח אותך לשם?‬
‫כן, תודה.‬
‫זה היה בכיוון הזה.‬
‫מה שמך?‬
‫ג'ייסון. חבריי קוראים לי ג'ייס.‬
‫נעים להכיר אותך, ג'ייס.‬
‫מכל הטבעה‬
‫הצביעו דנט‬
‫אולי תצליחו להטביע את הארווי דנט כאן, אבל לא בסקרים.‬
‫טוב.‬
‫את יודעת לכוון, ג'ולי?‬
‫אתה עומד לגלות.‬
‫כן, פעמיים!‬
‫דיקי? דיקי, אתה שם?‬
‫את חושבת שזה הקרוון של המדען המטורף?‬
‫נראה כך.‬
‫אני לא רואה אותו. את בטוחה שהוא נכנס לכאן?‬
‫אולי תבדוק בחדר האחורי?‬
‫דיקי?‬
‫מה יש לו?‬
‫מה את עושה?‬
‫נטליה, תפסיקי מיד.‬
‫המופע שאב ממני הרבה כוחות.‬
‫הסכמנו שהילד מאתמול בלילה יהיה היחיד.‬
‫חצי מאנשי גות'האם נמצאים כאן הערב. אסור לנו למשוך תשומת לב.‬
‫אי אפשר לשחרר אותו עכשיו. תסתכל עליו.‬
‫מה... מה קורה?‬
‫בחייך, אנטון. הוא יהיה האחרון כאן.‬
‫אני פוחד שאת מאבדת שליטה, אחות קטנה.‬
‫את מבטיחה לי שהוא האחרון?‬
‫אני מבטיחה.‬
‫האחרון.‬
‫לא. אל תעזוב אותי.‬
‫מר דנט!‬
‫מר דנט, אחת הילדות נעדרת. סטפי, היא...‬
‫זה קרנבל. ילדים מתרוצצים. אני בטוח שהיא תימצא.‬
‫מצטער שאני מתערב, אבל שמעתי מה אמרת.‬
‫מי נעדרת?‬
‫סטפי, סטפי בראון.‬
‫היינו אמורים להיפגש ליד הקרוסלה, אבל היא לא הגיעה.‬
‫איך היא נראית?‬
‫היא בת תשע. חולצה ירוקה. קוקו ארוך בלונדיני.‬
‫אלך לחפש אותה. ג'ולי, הישארי עם ד"ר תומפקינס.‬
‫כמובן, ברוס.‬
‫למה אתה כאן, ת'ורן? חשבתי שהסכמנו לשמור על פרופיל נמוך.‬
‫כולם אוהבים את הקרנבל, דנט. אפילו אני.‬
‫חוץ מזה, יש מקום טוב יותר לתת לך תרומה נוספת?‬
‫אתה יכול לצרף אותה לכסף שתגייס כאן,‬
‫ואף אחד לא יחשוד.‬
‫אני לא מרגיש בנוח עם זה.‬
‫היי, בוס, אולי הוא טיפש מספיק לחשוב שהוא יכול לנצח בכוחות עצמו.‬
‫לא, טוני.‬
‫הארווי בחור חכם. הוא יודע מה טוב בשבילו.‬
‫בסדר. איפה הכסף?‬
‫בדרך.‬
‫פגוש אותי במגרש החנייה‬
‫כשתסיים ללחוץ ידיים ולנשק תינוקות.‬
‫מפגן של מוזרויות גבר בעל שני ראשים‬
‫מבוך המראות המסתורי‬
‫סטפי?‬
‫סטפי.‬
‫סטפי!‬
‫- סטפי! - היי!‬
‫אתה עשית את זה?‬
‫אני מצטער. אשלם על זה.‬
‫ראיתם כאן שתי בנות? לאחת יש קוקו בלונדיני ולשנייה...‬
‫למה אתה מחפש אחר שתי ילדות קטנות?‬
‫אני עוזר...‬
‫לא נראה שאתה עוזר. מה דעתך, ויילון?‬
‫לא.‬
‫לא, חכה רגע!‬
‫סוטה מחורבן.‬
‫הקרנבל נסגר.‬
‫נא לצאת לכיוון מגרש החנייה.‬
‫הקרנבל נסגר. נא לצאת לכיוון מגרש החנייה.‬
‫הרוח האפורה מקס גרנטוול‬
‫אדון ברוס. אתה בסדר?‬
‫כן.‬
‫מיס מדיסון חיפשה אותך. הזמנתי לה מונית לפני כשעה.‬
‫אמצא תירוץ אחר כך. אני צריך את החליפה.‬
‫צצו צרות, אדוני?‬
‫ראיתי את רופרט ת'ורן משוטט בסביבה.‬
‫ת'ורן הוא הדאגה האחרונה שלי.‬
‫- נטליה? - רק רגע.‬
‫מה עשית?‬
‫כלום.‬
‫את יודעת כמה אנשים מחפשים את הילדה הזאת?‬
‫למי אכפת?‬
‫הם אומרים שלא ירשו לקרנבל לעזוב‬
‫לפני שהילדים יימצאו.‬
‫ברגע שיתעוררו, הם יספרו לכולם מה קרה.‬
‫אנחנו נהיה גמורים.‬
‫אז לא ניתן להם להתעורר.‬
‫לא אתן לך לפגוע בהם.‬
‫אתה רוצה שאסבול. אתה לא באמת אוהב אותי!‬
‫תתבגרי כבר!‬
‫אני לא מרגיש את הרגליים שלי.‬
‫אתה גרמת לי לעשות את זה, אנטון.‬
‫תזעיקי עזרה, בבקשה.‬
‫מי מתנהג כמו תינוק עכשיו?‬
‫- ג'ייסון? - סטפי?‬
‫דיקי?‬
‫ד"ר תומפקינס, ראית את קארי?‬
‫היא הייתה כאן הרגע ו...‬
‫אלוהים! לא עוד אחת. קארי! קארי.‬
‫איפה הילדה מהמופע? השתולה?‬
‫אני לא יודע על מה אתה מדבר.‬
‫נסה שוב.‬
‫כניסה‬
‫זה ייקח רק רגע.‬
‫אז כמה כסף גייסת הערב?‬
‫לא מספיק. זו התרומה?‬
‫זה ופרסום שלילי שאני מתכנן נגד ראש העיר ג'סופ‬
‫שאמור להזניק אותך לפסגה, אדוני הפרקליט.‬
‫רק דבר אחד.‬
‫יש לך תיק שעולה לדיון מחר.‬
‫- מיליגן? - כן?‬
‫אני רוצה שתבטל את האישומים.‬
‫אני לא יכול לעשות זאת.‬
‫תגיד שהשוטרים איבדו ראיות. אני בטוח שזה יהיה נכון בקרוב.‬
‫מאט מיליגן גזל במרמה את כל חסכונותיהם של חצי מתושבי גות'האם.‬
‫הבט, הארווי. אני צריך לדעת שאנחנו יכולים לעבוד ביחד.‬
‫כמו שג'סופ ואני עובדים עכשיו.‬
‫אני לא ג'סופ.‬
‫אני מנסה להיות ראש עיר כדי לתקן את העיר.‬
‫רפורמה היא לא דבר זול, דנט.‬
‫אתה רוצה את עזרתי, יש לזה מחיר.‬
‫אם תשאל אותי, אתה מקבל עסקה טובה.‬
‫הוסף את זה לשאר הכסף שגייסנו הלילה.‬
‫תעשה את זה וזהו.‬
‫מה אתם עדיין עושים כאן?‬
‫יש עדיין ילדים נעדרים.‬
‫אמרתי לעוזרים שלך להתקשר למשטרה,‬
‫אבל נראה לי שהם מפחדים משערורייה.‬
‫אני מצטער. דעתי הוסחה קודם.‬
‫נמצא אותם. אתקשר למשטרה בעצמי.‬
‫ותחפש את ברוס. גם הוא נעלם.‬
‫ברוס ויין?‬
‫הם יתאוששו בקרוב,‬
‫כל עוד אחותי לא תחזור.‬
‫נטליה עשתה את זה? איך?‬
‫יש לה מחלה נדירה.‬
‫מצאתי דרך שתעזור לה להתמודד.‬
‫שאיבת כוחם של אחרים הפך אותה לחזקה. היא...‬
‫אני אוהב אותה, אבל היא איבדה שליטה.‬
‫כן.‬
‫תסלח לה. היא רק ילדה.‬
‫איפה אוכל למצוא אותה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אבל תכניס אותה פנימה לפני הזריחה.‬
‫אחרת...‬
‫היא תאבד לנצח.‬
‫את ממש טובה בזה.‬
‫אלוהים! הפחדת אותי.‬
‫את כאן לבד? את צריכה להיזהר.‬
‫יש חוטף שמסתובב חופשי.‬
‫אז מה את עושה?‬
‫אני מחכה לו. מציבה את עצמי כפיתיון.‬
‫וכשהוא יופיע, אפגע בו ישר בפרצוף עם אחד מאלה.‬
‫אפשר לנסות?‬
‫אני בקושי רואה את הפחיות.‬
‫למה שלא נלך לדוכן הקליעה?‬
‫הקרנבל סגור.‬
‫לא בשבילי.‬
‫סטפי? קארי!‬
‫הד"ר ממש דואגת. אני חייבת ללכת.‬
‫את תמיד עושה את כל מה שהמבוגרים אומרים?‬
‫אפשר לקבל את הקלע בחזרה?‬
‫בחייך. מתי תהיה הפעם הבאה בה תוכלי לבלות לילה מחוץ לבית היתומים?‬
‫בואי נעשה חיים.‬
‫קארי, בבקשה!‬
‫מה לכל הרוחות?‬
‫חזרי לפה!‬
‫רוצה לשחק מחבואים?‬
‫הנה את.‬
‫נטליה, תפסיקי!‬
‫אדוני... למה עשית את זה?‬
‫היית... אני לא...‬
‫פראייר.‬
‫יש לך כל כך הרבה אנרגיה.‬
‫אני לא רוצה להכאיב לך.‬
‫אתה לא תכאיב.‬
‫תני לי לעזור.‬
‫הבטחתי לאחיך.‬
‫אחי יסלח לי. הוא תמיד סולח.‬
‫אנטון מת, נטליה.‬
‫מה?‬
‫הרגת אותו.‬
‫לא.‬
‫אתה משקר.‬
‫אני יודע שלא התכוונת.‬
‫לא הרגתי אותו. לא ייתכן.‬
‫אלוהים, אנטון.‬
‫צריך להרחיק אותך מהשמש.‬
‫לך. עזוב אותי.‬
‫אני לא יכול.‬
‫אתה בהחלט יכול.‬
‫מה? היא מפלצת.‬
‫בית חולים‬
‫היא הצמידה אותו לעץ, כן?‬
‫ואז כיוונתי את הקלע, ובום, פגעתי לה ישר בראש.‬
‫אין מצב!‬
‫ועוד איך. הצלתי את באטמן. ספרי להם, ד"ר.‬
‫- אני חוששת שהיא דוברת אמת, ג'ייס. - רואה?‬
‫הם משהו מיוחד.‬
‫נכון. אם ב"משהו מיוחד" אתה מתכוון מתישים.‬
‫את יודעת מה מצבה של הנערה השנייה? נטליה?‬
‫היא באגף המאובטח של בית החולים. הרופאים חוקרים את מצבה.‬
‫- זה מקרה מוזר. - אני בטוח.‬
‫תודה על עזרתך אתמול.‬
‫כל מה שעשיתי היה לחטוף מכות מהגברת המזוקנת.‬
‫טוב, העיקר הכוונה.‬
‫אני מבין שהתובע מעוניין לבטל את האישומים‬
‫נגד מר מיליגן.‬
‫לא.‬
‫זה לא נכון, כבודו.‬
‫אנחנו מוכנים להתקדם עם התיק הזה,‬
‫ואנחנו רוצים שהנאשם יוחזק במעצר עד המשפט.‬
‫- איזה סקופ. - קדימה. מהר.‬
‫מה הוא אמר? היי!‬
‫טוב, הנאשם יישאר במעצר ללא אפשרות לערבות.‬
‫אתה תשלם על זה, דנט.‬
‫אתה עדיין מפגר בסקרים. נראה לך שתצליח לעקוף?‬
‫כן. אני אופטימי.‬
‫ראית את המספרים לאחרונה?‬
‫הכול עדיין פתוח.‬
‫היי, דנט.‬
‫זה מה שקורה לבוגדים.‬
‫תרגום כתוביות: מיכל כהן‬
‫בקרת כתוביות גיא רקוביצקי‬