Ez nem lehet igaz!
Sajnálom, de igaz.
Nem hagyhat csak itt!
Jönni fog az állomásfőnök. Biztos vagyok benne.
Bár tudnék többet segíteni, de csak ennyim van.
Egy ideig elég lesz.
Hová valósi?
Georgiába.
Nagyon messzire jutott.
Biztos kemény fából faragták.
Vigyázzon magára, Miss Cora!
HARMADIK FEJEZET
ÉSZAK-KAROLINA
Ki van ott?
Ez az állomás le van zárva.
Nyilván láttad, hogy a vágánynak ott vége.
Vannak dolgok, amikről tudnod kell,
akár szóba állsz velem, akár nem.
Maga az állomásfőnök?
Igen, de...
Nem fogadok több utast.
Csak azért jöttem, hogy ezt itt hagyjam az átutazóknak.
De én itt vagyok. Kötelessége segítenie rajtam.
Hogy hívnak?
Cora Randall.
Georgiából.
A mamám neve Mabel.
Ő előttem szökött meg.
Én egy baráttal szöktem meg.
Vagyis két baráttal.
Értem. A nevük?
Caesar és Lovey.
A föld alattival Griffinbe mentünk, Dél-Karolinába.
Ott kellett volna maradnod.
Hol van a mamád?
Felszabadult? Nyújthatna be igényt rád?
Bőven van itt friss víz és fény.
Mindenfelé rejtettem el ételt.
Szólni fogok, amint tudok.
Egy hónap is lehet, vagy még több.
Nem, nem maradhatok itt. Nem fogok!
Nincs neked itt hely, érted?
Ne!
Ha ezt akarod,
én nem vagyok a gazdád,
de követned kell a parancsaimat, megértetted?
Hamarosan felkel a nap,
de ezt látnod kell.
Szabadság ösvénynek hívják.
Ilyen egészen a város belsejéig.
De miért ez a borzalom?
Jelzés. Figyelmeztetés.
Észak-Karolina illegálissá tette a négereket.
Nem engedik, nem tűrik őket.
Még rabszolgaként sem?
Különösen rabszolgaként.
Ilyen borzalmakra képes az ember...
ha azt hiszi, helyesek az indokai.
Mennünk kell tovább.
Most már...
Várnod kell.
Sietnünk kell.
Martin?
Ethel?
Mi az?
El kell mondanom neked valamit.
Mit kell elmondanod?
Mit kell elmondanod nekem?
Nem volt választásom. De...
-Mit kell elmondanod? -Kérlek, Ethel.
-Hol van? Hova raktad? -Nyugodj meg!
Nyugodj meg! Ethel, megijeszted.
Ezzel megöltél mindnyájunkat.
Mondtam, hogy sietnünk kell.
Ethel, nem hagyhattam csak úgy ott, hogy meghaljon.
Helyette idehoztad? Hogy mi is vele haljunk?
-Nem lesz ilyen. -Kifelé!
Ne feledd, pontosan azt csináld, ami mondok!
Ethel? Ethel!
Nem volt más választásom.
Nem volt más választásom, Ethel.
Tessék, erre.
Nagyon fontos, hogy semmihez se nyúlj a padláson.
Éjjel hozok fel ételt, miután a szolgálólányunk elmegy,
és kiürítem az éjjeliedényt.
Szolgáló?
Azt mondta, itt nincsenek négerek.
Itt írek vannak helyettük.
Nem várható el, hogy ezek az emberek hirtelen önállóak legyenek.
És a felesége?
Nem fog elárulni?
Ó, dehogy! Nem.
Láttad az ösvényen:
ha itt elkapnak téged, mind lógni fogunk.
Sajnálom.
Nem te vagy a legrosszabb titkom.
Nincs más választásom, meg kell bíznom benned.
Apám álmennyezetet épített.
Ott kell maradnod fent az odúban,
kivéve, ha kimondottan engedélyezem, hogy lent legyél a padláson.
Majd Grace útmutatást nyújt.
Tedd ide a lábad!
Már feljöttem az előbb,
úgyhogy készen áll az érkezésedre.
Vedd el!
Te nem férsz el itt fent.
Én alszom elöl.
A tiéd a szemközti rész.
"Majd Grace útmutatást nyújt."
Grace a neved?
Az éjjeliedény ott van mögötted.
Egy ronggyal letakarva tartom,
-különösen nyáron. -Nyáron?
-Mióta... -Állj!
Az a palló.
Hangos.
Ezt ne felejtsd el!
Köszönöm.
Nem ajándék volt.
Nem akarom, hogy felkössenek.
Gyere le!
Gyere le most!
Gondolom, megéheztél, nigger, szóval...
tessék.
Köszönöm.
Nem vagy éhes?
De, asszonyom, igen.
Hol van Mr. Martin?
Alszik.
Köszönöm.
Martin biztos elfelejtett figyelmeztetni,
de van egy ír lány nálunk, aki itt van néha.
Fiona.
Mind hazugok, tudod?
Ha meghall téged, elárul, és mind meghalunk.
Igen, asszonyom.
Ráadásul
a lányunk a férjével nálunk lesz a ceremónia idejére.
Ők se tudhatják meg, hogy itt vagy, érted?
Értem.
Mennyi időbe telik, hogy elmehessek innen?
Te hülye...
idióta.
Míg odafent vagy, síri csend legyen!
Egyetlen apró hang se!
Halálban, Uram
Maradj velem
Ma reggel buzgón keltem,
tudván, hogy ma ismét összegyűlünk itt,
a közösségünk alapítóhelyén,
hogy megünnepeljük szerencsénket, a tisztaságunkat.
Hogy köszönetet mondjunk hősi védelmezőinknek, és megünnepeljük őket.
Tapsoljuk meg őket!
Ma új tagot van szerencsénk köszönteni,
egy remek család sarját,
aki ezen a héten csatlakozott az Éji lovasokhoz.
Gyere ide, Richard,
hadd lássanak! Gyere!
Ez az. Ne szégyenlősködj!
-Hogy vagy, Richard? -Jól vagyok, uram.
Csak jól?
Mondok én valamit.
Az ifjú Richard több mint jól van.
Igen, nem kifejezés, hogy jól van.
Az történt, hogy Richard egy gőzhajó rakterét kutatta át,
amikor ráakadt erre a bűnözőre.
Louisa a neve.
A zavaros időkben szökött meg,
amikor a csodás Észak-Karolina újraszervezte magát.
Azt hitte, el tud menekülni a törvényeink elől.
A halál nélküli sötétségben
a déli örökségünk védtelen és fenyegetve van,
mert beszennyezhetik
az olyan pogányok, mint ez a Louisa,
aki szívesen kitol magából 50 lusta kis niggert,
hogy tönkretegye államunkat.
Én azt mondom, ne hagyjuk!
Nem lesz ilyen itt,
Észak-Karolina remek, fehér államában,
ami minden tekintetben tiszta, pont ahogy az Úr
elképzelte a népét,
mielőtt partjainkra hozták a fekete pestist.
Egyesek, mint például
dél-karolinai testvéreink,
a niggerek felkarolása mellett döntöttek.
Szerintem nehezebb a niggert értelemre, mint a disznót számolásra tanítani.
Márpedig mi nem tanítunk számtant a disznóknak ebben a remek államban,
ugye?
-Nem! -Nem, uram.
Így van.
A disznókat lemészároljuk.
Miért bánnánk máshogy a niggerekkel?
Erről szólnom kellett volna előre.
Ki fogunk jutni innen, megígérem.
Igen, de...
hová mehetnénk aztán?
Elnézést.
Köszönöm.
Kedves vagy, hogy segítesz, anya, de élvezned kéne az ünnepet.
Élvezem is, drágám.
Erre van Fiona.
Vigyázz, mert nem megbízhatóbbak ezek az írek, mint a niggerek, Jane.
Anya!
Mi az?
Nem mondtam semmi illetlent vagy valótlant.
Fiona, majd én intézem.
Menj, edd meg a vacsorádat!
A mi Jane-ünk mindenképpen az anyjára ütött e tekintetben.
Nem kell kétszer mondanod. Észrevettem.
Ha meg szabad jegyeznem.
-Uraim. -Igen?
Mi ez?
Ez itt barack, anyám receptje. Ez pedig gyömbér.
-Nagyon köszönöm. -Köszönöm.
De a republikánusok
egyre népszerűbbek,
és meg kell valljam, hogy több meggyőző érvük is van.
A rohadt Missouri-kompromisszum után
minden segítségre szükségünk van. Elnézést a nyelvezetért, asszonyom.
Nálunk nem én vagyok a kényes fülű.
Valóban?
Nem, köszönöm, asszonyom.
A füleim rendben vannak, parancsnok.
De felfigyelek, ha háborúról hallok... És halálról.
Ki beszélt halálról?
Senki.
Én csak... Eszembe jutott az a lány odakint.
Elnézést.
Maga sértőnek találta a ceremóniánkat, Martin?
Nem. Nem találtam sértőnek.
Különben nem lennék itt.
De jártam Oklahomában és Indianában.
Maga, parancsnok?
Attól félek, nem.
Nem is látom értelmét.
Észak-Karolina tükrözi Isten Amerikáról alkotott elképzelését.
Tiszta.
Mi az tehát, amire annyira felfülelt, barátom?
Elnézést?
Mi az...
Nem ellenzem a kitűzött céljainkat,
de néha eltűnődök azon, hogy talán át kéne gondolnunk a módszereinket.
Értem.
Mi az?
Milyen magok azok?
Okra.
Okra?
Minek hordasz magaddal okrát?
Mert az enyém.
A mamám ültette.
Meg az ő mamája.
Szóval ültetvényes vagy?
Tudtam, Cora.
Éreztem. Hogy föld van a...
A sírhoz mennek, hogy megnézzék Mr. Martin apját.
Fiona, a boszorkány sincs itt.
El kéne ültetned, tudod?
Nincs értelme fel-alá hordozni így.
Nem arra valók.
Te ócska szar!
Húgy- és kámforszag.
Utálom.
Utálom mindet.
-Mr. Martin? -Igen, Fiona?
Visszavigyem és kiürítsem a kádat?
Nem, nem kell. Majd...
Köszönöm, majd én elrendezem az égetés után.
Ahogy óhajtja, Mr. Martin.
További szép napot!
Neked is, Fiona.
Hoztam csirkét.
Kérem a dobozt!
Valami baj van a testemmel.
Friss levegőre van szükségem.
Ethel és én megyünk a könyvégetésre.
Ti ketten fürödjetek meg!
Hall engem?
Valami betegségem van.
Lehet, hogy kihűlt a víz,
de remélem, megfelelő lesz.
Égve hagyjuk a tüzet a kandallóban, csak ne...
Ne mászkáljatok gyertyákkal!
Fürdés van, kisasszony!
Majd Grace útmutatást nyújt, mint mindig.
Maga egy hónapot mondott.
Ez már sokkal több volt.
El kell innen mennünk.
Nézzen rám!
Teljesen kiszáradt a bőröm, vérzik az ínyem.
Nem bírjuk ki itt a telet.
Hozni fogok egy pohár citromlevet minden reggel.
Meg kell majd innod.
Nem, tegyen be minket a kocsiba, vigyen a vasúthoz,
aztán ott várunk, és meglátjuk...
Nem lehet! Mondtam, hogy ne gyere ide, nem?
Mondtam.
Könyörögtem.
Bocsáss meg!
Ethel már vár rám.
Áldott bizonyosság, Jézus az enyém
Micsoda kóstoló az isteni dicsőségből
A megváltás örököse, az Úr szolgája
Egész nap a Megváltót dicsérem
Azt írja a Biblia: “Amikor az égőáldozat
“bemutatásával elkészült,
“Jehu megparancsolta a testőröknek meg a fegyverhordozóknak:
“'Menjetek, kaszaboljátok le őket, ne menekülhessen el senki!'
“Erre a testőrök és fegyverhordozók bementek,
“és éles kardjukkal mind lekaszabolták őket,
“Baál templomának szentélyéig előrehatoltak.
“Kihordták Baál templomából az oszlopokat és elégették őket.
“Kihordták Baál templomából az oszlopokat
“és elégették őket.”
Égessétek, testvéreim!
Úgy, mint Jehu.
Vessétek tűzre e bűnös szöveget az Úr nevében!
Ámen.
Nincs itt helyed!
Ámen.
“Lerombolták Baál oltárát, és Baál templomát is lerombolták,
“és szennyvízgyűjtőt csináltak belőle – mindmáig ott van.
“Így Jehu kiirtotta Baált Izraelből,
“Kihordták Baál templomából az oszlopokat
“és elégették őket.
“Kihordták Baál templomából az oszlopokat.
"És elégették őket.
"És elégették őket."
Hadd halljam az áment!
Ámen.
-Még egyet! Kaphatok még egyet? -Ámen.
Ámen. Ámen!
Megkeresztelkedtünk a tűzben.
Az Úr veletek van, mindnyájatokkal.
Cora?
Itt egy kis víz.
Nem bírom.
Fiona, hozna nekem egy kis keserűt?
Természetesen, uram.
-Martin! -Mr. Wells!
Ne érj hozzá!
-Ethel, kérlek! Maradj távol! -A legjobb, ha elmész.
-Himlője van. -Maradnom kéne.
Biztos, hogy megkapnád. Valószínűleg tőlem kapta el.
-Belehalt egy fél falu Hispaniolában. -A fizetségem?
Ki vigyáz majd a házra?
Amint Martin jobban lesz, küldetek érted.
Szánnálak...
ha nem lennél már így is ennyire szánalmas.
Mi mást tehettünk volna?
A szüleim azt tanították,
hogy mind szükségünk van a Megváltó kegyére.
Nem lenne keresztényi, ha a házamban lévő pogánnyal
nem osztanám meg az Úr igéjét.
Már megtörtént, asszonyom.
Mr. Wells adott egy Bibliát olvasni.
És meg is értetted rendes útmutatás nélkül?
Nem tudom,
miért olyan a világ, amilyen.
Bizonyos tekintetben
mind Isten gyermekei vagyunk,
de egyeseket jobban elátkozott,
például az íreket, a niggereket, a leprásokat és az őrülteket.
De a válasz mindig ott van a Szentírásban.
Ezért hozott ide az Úr.
Kérlek.
Hadd olvassak neked!
“Ám parancsul adta Jákobnak,
“s mint törvényt rendelte Izraelnek,
“hogy amit kinyilatkoztatott az atyáknak,
“azt hirdetniük kell fiaiknak,
“hadd ismerjék meg a jövő nemzedékek,
“a fiak, akik majd születnek.
“Aztán ők kelnek fel és tovább hirdetik gyermekeiknek.
“Hogy Istenbe vessék reményüket,
“ne feledjék el Isten tetteit, hanem teljesítsék parancsait.
“Hogy Istenbe vessék reményüket.”
Egek!
Te tényleg elátkozott vagy,
ez biztos.
De ha követsz engem, és hallgatsz az Úr szavára,
akkor ő téged is megment.
Ez Isten szava, érted?
Látom
a gonoszságot benned, te lány.
A te fajtádban.
Az, hogy itt vagy,
Isten akarata.
Ő küldött ide.
Ő küldött ide hozzám.
És én hálás vagyok érte.
Az Atya, a Fiú,
a Fiú és a Szentlélek nevében.
Abban a házban él.
Nézzék meg azt!
Jó reggelt!
Martin, mit csinál maga? Az emlékiratain dolgozik?
Nem, parancsnok, nem.
Ez az úriember itt egy nagyon különös tulajdont kerget,
egy egészen Georgiából szökött niggert.
Ez nagyon is rendben van, de parancsnok,
ugye tudja, hogy itt nincsenek niggerek,
és mint látja, engem eléggé legyengített a himlő.
Legjobb, ha a járőr nem kockáztatja a fertőzést...
Nem járőr vagyok.
“Ha sötét völgyben járok is,
“nem félek a bajtól, hisz te velem vagy.
“Botod, pásztorbotod biztonságot ad.”
Az a nigger lány, akit Mr. Ridgeway üldöz,
egy fehér fiú haláláért felel.
Így van.
Hagynunk kell, hogy minden házat átkutasson.
Nos,
mint mondtam...
Hé! Vegye le rólam a kezét!
“Számomra asztalt terítettél...”
Én csak azt mondom, hogy ez a ház...
Menjen vissza a tornácra azonnal!
Elnézést kérek, Mr. Ridgeway. Volna szíves visszaülni?
Nem szabadna hagynia, hogy az úr az életét kockáztassa.
-Nem, mi nem... -Vissza a tornácra!
Miért nem jön vissza máskor, uram?
Vissza menne a tornácra?
Most már menj vissza a tornácra! Ülj le! Martin!
Kelj fel!
Ez a nigger! Belopakodott a házamba!
-Segítség! -Gyere csak ide!
-Segítség! -Hé! Nézz ide!
Ez az úr a törvény embere, és ez az ő niggere,
-akivel azt csinál, amit akar. -Hazug!
Tudtam, hogy valami mocskot rejtegetnek ott!
A fiú az úrral van. Martin és Ethel beszámolt magukról.
Nincs okom kételkedni a szavukban.
Akkor miért csinálna...
Semmi baj. Minden rendben lesz.
Ki ette azt a sok ételt?
Ő pedig mindig a mennyezetet nézegette.
Mit nézett ott, mi?
Láttam, hogy felmegy a padlásra, főnök.
-Igen, át kell kutatni. -Nem, kérem.
Át kell kutatni.
-El az utamból! Mondom el az útból! -Kérem, uram!
-Gyerünk, kutassuk át! -Könyörgöm! Kérem!
Elkapni!
Vissza!
-Ki a fene az? -Sajnálom.
-Mi a fene az? -Sajnálom.
Figyelem! Ez itt az én tulajdonom,
amivel el kell számolnom, a Georgia állam és az unió
törvényei és hatalma által
rám ruházott hatalom értelmében.
-Felakasztani! -A fenéket!
-Tűnjön innen az a nigger! -Mozgás!
-Észak-Karolina maradjon tiszta! -Örömmel.
Gyerünk, mozgás!
És velük mi lesz?
Mi lesz velük?
-Felakasztani! -Mi lesz velük?
-Várj! -El innen azzal a niggerrel!
Hogy került ide?
A vasúttal.
-Az ösvényre vele! -Elégetni a boszorkányt!
Áruló!
Felakasztani!
Kapjuk el!
-Szedjétek fel! -“A nyugalom vizéhez terel.”
Felkelni!
“Nem félek a bajtól.”
“A nyugalom vizéhez terel. Nem félek a bajtól.”
El az utamból!
-Elkapni! -Tűzre a boszorkánnyal!
Gyerünk!
Gyorsabban!
Hol van?
Az csak egy kőhalom!
Ott van. Ott van, esküszöm.
Csinált vele valamit.
Mit csináltál?
Felrobbantottam
felrobbantottam dinamittal.
Ne!
-Ne! -Felállni!
Nagyon sajnálom.
Majd én felrobbantlak úgy,
hogy a pokolra kerülsz!
Sajnálom!
Sajnálom.
Cora, sajnálom.
Sajnálom.
Bocsáss meg, Uram!
Na gyerünk!
Mondjad!
Hogy talált meg?
Én, téged?
Látod, pont ez a furcsa.
Szerintem nem én voltam.
Én úgy hiszem, te találtál meg engem.
Komolyan.
A FÖLD ALATTI VASÚT
A feliratot fordította: Gömöri János
Kreatívfelelős Katie Racz