Salut!
Le-am zis să folosească ambalaj cu bule, fiindcă cel original era prost.
Era groaznic, s-ar fi spart pe drum...
EVALUARE CLIENT
DIMINEȚI DE SEPTEMBRIE
Ivaldo, pentru Dumnezeu,
cum reușești să-i suporți pe oamenii ăștia nesuferiți?
Cum îi suport?
Da.
Încerci să te porți prietenos, să fii simpatic, o faci pe fraierul.
Deci tu crezi că-s fraier?
Locul e superb, iubitule. N-o să-ți vină să crezi.
- Hai să mergem! - Hai!
Ce urât pute!
Și mai durează până se usucă.
Azi e umezeală.
Bravo, Jalil!
- Mersi. - Jalil?
Da?
- E de mântuială. - Ți-am zis că-mi trebuie bandă izolantă.
N-am terminat de văruit colțul ăla. Dacă mai cumperi o cutie de vopsea...
Nici gând. Sunt lefteră.
Măcar ai acoperit mucegaiul.
- Da. - Mulțumesc.
E frumos, nu?
Fantastic!
- De ce închizi ușa? Vrei să murim? - E frig afară, Cassandra.
Ce faci?
O să fie plăcut să te strâng în brațe.
- N-am de unde să știu. - O să afli în noaptea asta.
- Iubitule... - Da?
Vreau să dorm singură la noapte.
Nu glumi.
De-abia am găsit o scuză să nu dorm acasă.
Serios?
Mi-au trebuit 30 de ani, două luni și 19 zile să am apartamentul meu.
Dar nu te trimit acasă cu mâna goală, bineînțeles.
Ce pute aici!
Nici tu n-o să poți dormi aici, la noapte.
Vezi?
COMENZI DISPONIBILE
Credeai că n-o să mai apuci să dormi aici, nu?
Bună dimineața, Ro!
Doamne, ce zi!
Chiar pleci azi?
Știi că ador canapeaua asta.
- Dar e gata casa mea. - O să-mi fie dor de tine, gagico.
Să nu cumva să-ți iei rămas-bun, ce Dumnezeu!
Știu că ți-e dragă noua ta casă, dar nu uita că ai spectacol diseară.
Am nevoie de bani, Roberta.
Apropo, pot să cânt un cântec de Vanusa?
Cassandra, cânți deja cântecele ei lunea și vine puțină lume.
Vreau ceva sexy, țipător, pe bani frumoși. Ceva de Anitta, de Pabllo.
Ludmilla. Bani roz. Capiche?
Și Vanusa e sexy. Da, Roberta?
Bine.
Vrei s-o sun pe Verônica să cânte în locul Pedritei? Tu nu vrei să câștigi.
Nu spune așa. Sigur că vreau să câștig.
Apropo, vreau să fiu plătită cu cât e plătită Pedrita.
Eu și Décio am repetat toată săptămâna.
Mai vedem.
Mai vedem. Ea e faimoasă.
Va trebui să fii pupincuristă, ca să fii plătită la fel.
De parcă nu mă cunoști.
Jana!
Salutare!
Jalil a zis că ar trebui să meargă conexiunea Wi-Fi, dar nu merge.
S-a dus la magazin. Se întoarce repede.
O să-i zic să treacă pe la tine.
Bine, mersi.
Am fost uitată
Eu am fost...
Eu am fost cea care s-a simțit bine În noaptea friguroasă
Și în totală singurătate Tot eu am fost
Eu am fost cea care primăvara N-a văzut nici flori
Nici soare
În diminețile de septembrie
Vreau să ies Vreau să sporovăiesc
VANUSA ÎN INTERPRETAREA CASSANDREI
Vreau să-mi învăț vecinul să cânte
Vreau să ies Vreau să sporovăiesc
Vreau să-mi învăț vecinul să cânte
În diminețile de septembrie
În diminețile...
El e?
Leide?
Bună! Da.
Eu sunt. A trecut multă vreme.
El cine e?
Voia să te cunoască. Scuză-mă.
- Aia e bunica mea? - Poftim?
Exact.
E bunica ta, cu idolul tatălui tău.
Îmi dai un pahar cu apă?
Îți aduc eu.
- Ce priveliște, mamă! - Vin imediat, fiule.
Gersinho mă bate la cap de câteva luni. Voia să-și cunoască tatăl.
I-am zis că nu se poate,
dar n-a încetat să mă zăpăcească de cap.
Am făcut ceea ce jurasem că n-o să fac și am sunat la atelier.
Ghici cine a răspuns?
Scârba aia de Lucilene. O mai știi? Tot acolo lucrează.
Mă tot ținea de vorbă, dar am ridicat vocea și i-am zis
că vreau numărul lui Clóvis.
- Cassandra. - Poftim?
Mă numesc Cassandra.
Apoi mi-a dat numărul Robertei,
am sunat-o pe ea, am vorbit...
Câți ani are, Leide?
- Zece. - Zece ani, două luni și 14 zile.
N-ai decât să faci socoteala, Cló...
Rezultatul e... „ăsta”.
O cafea?
Leide.
Trebuie să mă duc la lucru.
Bine.
Pot măcar să mă duc la baie?
STR LAZARO, NR 426
Aici locuim.
Hai, scumpule.
L-ai cunoscut pe tatăl tău, acum hai să mergem.
Pa!
Inspiră, Cassandra.
Expiră.
Așa. Relaxează-te.
Mai știi ce ți-ai promis ție însăți când ai băut cafeaua din autogară,
atunci când ai sosit prima oară în São Paulo?
Că nu te va abate nimic de la drum.
Mai ții minte?
COMANDĂ NOUĂ: SCUTECE
Băga-mi-aș!
O clipă. Fiule, cât trebuie să-i dau rest?
Șaptezeci și cinci de cenți.
Mulțumesc. Pa! Azi vindem mult, nu?
Mamă... am făcut calculul.
Trebuie să vindem 300 de pungi de chipsuri pe zi, ca să ne mutăm la pensiune.
Nicio grijă. Am o idee, poate ajungem chiar azi acolo.
- Hei! Cum merge? - Toate bune?
- E un ambuteiaj. - Serios?
Ne ducem în partea aia. Vii?
Bine. Hai, Gersinho!
- Nu putem merge azi la pensiune. - De ce?
Dacă vine cineva să ne caute?
Uită-l pe tatăl tău, scumpule.
Nici nu mai e... tată, da?
Hai, ia-ți ghiozdanul, trebuie să mergi la școală mai târziu.
Mai e prin zonă coreeanul ăla cu căști de vânzare?
- Sigur. Ți-l prezint. - Perfect. Hai, Gersinho!
Ia-le pe toate.
Bună!
Ești așa îndrăgostită de noul apartament, că ai uitat de mine?
Înțeleg că uiți de mine, dar și de masa de prânz, Cassi?
Ne vedem diseară la spectacol.
Fii pregătit. O să fie chestii sexy rău de tot...
Ce-ai pățit? A trebuit să suporți multă lume azi?
Nici nu-ți închipui...
Ți-am luat un cadou.
- O plantă? - Da.
- Nu mă pricep să îngrijesc plante. - De-aia ți-am luat un cactus.
Trebuie să mă întorc la muncă.
Bine.
Cassandra? Ce nume urât!
- Da, dar înainte se numea Clóvis. - Și mai nasol.
Haide!
Hai, dă-te mai încolo.
Să mergem!
Deci ai două mame, ca Julia din clasa a șaptea.
- Purta pantaloni, Grazy. Ți-am zis. - Și ce?
Miroși urât, Gersinho. Când ai făcut duș ultima oară?
Mă rog, ești băiat. Bărbații miros mai urât decât femeile.
Băga-mi-aș!
Nu, nu și tu.
Nu mă lăsa și tu, haide!
Luați căști! Avem căști de import!
Zece parai bucata. Două la 15! Avem reduceri! Vrei? Avem căști!
Cine vrea căști?
E marfă de import. Ascultați muzică funk cu astea.
Vrei una, scumpete? Preț special azi.
Așa! Frumoșii știu ce vor!
Două la 15, da? Grozav, mersi mult.
Mersi. Plec.
- Doamnă, sunt ale dumneavoastră? - Nici pomeneală.
Drăcia dracului!
Cassandra, gândește-te la Dorothy,
pe care noi am iubit-o mult.
Fata neînfricată care a privit ciclonul în ochi
și s-a aruncat cu capul înainte.
Mai ții minte cum au scăpat din acel haos?
Cântând.
N-avem nevoie de saltea. Dormim oriunde.
Atunci, fă-i loc doar lui, te rog.
Bine. Am înțeles. Mulțumesc, oricum.
Noapte bună și ție!
- Mergem la pensiune? - N-au locuri. Poate mâine.
- Hai să dormim. Vino! - Nu mi-e somn.
Fiule, e frig și e periculos la ora asta. Hai să dormim puțin.
- Hai, Gersinho! - Bine. Mă duc să fac pipi.
Nu sta mult, da?
Mamă, Beethoven!
Nu ți-e dor să cânți la concerte, cu orchestra?
Prefer décadence. Știi bine, scumpete.
Ai de gând să termini doar dușca aia în seara asta, Cassandra?
Nu.
S-a întâmplat ceva grav. Zi-mi!
Un fiu.
Ce?
- Am un fiu, Roberta. - Un fiu? Cum adică?
Tocmai acum, când încep să mă pun pe picioare.
N-am știut până acum.
Apare așa, după zece ani, și vrea să-i acord atenție.
Nu e vina mea.
Cassandra, ce Dumnezeu!
Nu știam că-ți plac fetele, Cassandra!
Era tipa aia insistentă, cu un băiat, care te-a căutat deunăzi?
S-a întâmplat o singură dată.
Eram beată moartă.
Nu mă judeca! Habar n-aveam ce fac.
Cassandra! Îți plac fetele.
- De parcă tu n-ai făcut-o. - Dar eu n-am lăsat-o pe niciuna borțoasă.
Du-te dracu'!
Tu ce ai face?
Scumpo, aș fugi cu primul avion.
Uite cum facem!
Născocesc ceva.
Găsesc eu o scuză și anulăm spectacolul.
Le zic că ai diaree.
Nu e nevoie.
Mersi, dar trebuie s-o fac.
Nu pot să-i permit băiatului să vină și să distrugă tot ce construiesc.
Hai, fruntea sus! Vreau să fii superbă în seara asta
și să cânți excepțional cântecele lui Pabllo.
- Mulțumesc. - Pentru puțin.
Ți-am lăsat o rochie roșie, minunată, la garderobă.
Bine?
- Îmbracă-te și dă-i gata! - Bine.
Mersi.
- Bună, Décio! - Bună, Cassi!
Fiule?
Scumpule.
Trezește-te, e rândul tău.
Poftim. Haide.
Trezește-mă dacă se întâmplă ceva, da?
Nu.
Mult mai bine.
Bună seara!
Mă numesc Cassandra.
Aș dori să-i mulțumesc Pedritei, care mi-a permis să cânt în locul ei.
Și Robertei, prietena mea dragă, care mi-a deschis din nou ușile,
și lui Décio, care e mereu alături de mine.
Cântecul pe care-l voi interpreta
e al unei femei care a început munca la 15 ani, ca vânzătoare...
Nu pot să cred că vii iar cu Vanusa.
... și-a luat un pachet de țigări din primul salariu,
și-a aprins o țigară în fața tatălui ei
și i-a zis că, din ziua aia, e o femeie independentă.
În acest cântec, ea zice:
„Eu am fost cea care s-a zidit în interior și s-a păzit din exterior.
„Eu am fost cea care a îmbrăcat armura nepăsării.
”Eu am fost cea care a transformat o după-amiază într-un moment de tristețe.
”Eu am fost cea care a reușit să rămână și să plece. Și am fost uitată.
„Am fost uitată.”
Am fost uitată
Eu am fost
Eu am fost cea care s-a simțit bine În noaptea friguroasă
Și în totală singurătate Tot eu am fost
Eu am fost cea care primăvara N-a văzut nici flori
Nici soare
În diminețile de septembrie
Tată!
- Ce cauți aici? - N-ai venit să ne cauți și m-am gândit...
că pot să...
Vreau să ies Vreau să sporovăiesc
Vreau să-mi învăț vecinul să cânte
Vreau să ies Vreau să sporovăiesc
Vreau să-mi învăț vecinul să cânte
În diminețile de septembrie
În acele dimineți...
Era să fac infarct, fiule!
Leide.
Nu vă vreau în viața mea.
Eu am fost cea care a îmbrăcat Armura nepăsării
Am priceput de dimineață, Cassandra. Nu-ți face griji, da?
Eu am fost cea care a reușit Să rămână și să plece
Și am fost uitată
Eu am fost
Eu am fost cea care s-a simțit bine În noaptea friguroasă
Și în totală singurătate Tot eu am fost
Eu am fost cea care primăvara N-a văzut nici flori
Nici soare
În diminețile de septembrie
Vreau să ies Vreau să sporovăiesc
Vreau să-mi învăț vecinul să cânte
Vreau să ies Vreau să sporovăiesc
Vreau să-mi învăț vecinul să cânte În diminețile de septembrie
Ți-au trebuit 30 de ani, două luni și 19 zile
să ai casa ta.
Doar în noaptea asta.
Vreau să ies Vreau să sporovăiesc
Vreau să-mi învăț vecinul să cânte
Vreau să ies Vreau să sporovăiesc
Vreau să-mi învăț vecinul să cânte În diminețile de septembrie
În acele dimineți...
Subtitrarea: Aurelia Costache
redactor Cristian Dinică