Da. Acestea sunt greutăți pentru gleznă.
Oamenii obișnuiau să alerge cu ele. Întăresc mușchii genunchilor.
- Pare distractiv. - Chiar este.
- Și ăsta pare distractiv. - Nu este.
Ăsta este același serial amuzant Kids in the Hall din anii '90?
Nu! Ăștia sunt Kids in the Hall plini de furie de la mijlocul anilor '90.
- Despre ce e vorba? - Nimeni nu știe.
Unii spun că acest film a luat ființă
din cauza unei înțelegeri întunecate cu diavolul.
Alții spun că spălau bani de cocaină.
Oricum, recenziile au fost împărțite în cel mai bun caz.
Sună bine. Cât costă?
Un dolar. Bani pământeni.
- Îmi pare rău, ai spus bani pământeni? - Da. Poate.
Mă refeream la banii tăi.
Să luăm Problem Child 2.
Nu. Să luăm Brain Candy.
Ce s-a întâmplat?
Cu acest dolar, Kids in the Hall: Brain Candy și-a acoperit cheltuielile
și a rupt blestemul!
Ce?
Oh, nu!
Blestemul este rupt?
Hei! Fără mesaje text.
Suntem cu toții de acord că paritatea de gen este un lucru bun,
dar cum facem noi, bărbații, bani din asta?
Nu puteți. Asta e ideea.
Serios?
Credeam că ăsta e un grup de experți.
Don, chiar cred că o să vrei să vezi asta.
Brain Candy și-a acoperit cheltuielile.
Știam eu că așa va fi.
M-am gândit că-i ia o săptămână. Dar i-a luat 30 de ani.
- Nu te înșeli niciodată, Don. - Ei bine, timpul este elastic.
Frank Zappa ne-a învățat asta.
Ei bine, doamnelor, vă mulțumesc că ați început „conversația”.
Fiecare veți primi câte un ceas sau o borsetă la ieșire.
Au revenit la modă, așa că...
- Vino cu mine, Marv. - Desigur, Don.
Cu mine, Marv.
Desigur, Don.
Nu e niciodată ușor să finanțezi un film.
Brain Candy a fost o coproducție a guvernului canadian și a diavolului.
Bravo, Don.
Blestemul este ridicat, iar Kids s-au întors.
Cine îi finanțează acum, tot diavolul?
Ei bine, într-un fel. Amazon.
Da.
Am deschis o cutie cu viermi, nu-i așa?
Don, o să aflăm cu timpul.
Nu, îți spun eu. Am deschis o cutie cu viermi.
Sunt la o dietă bogată în proteine.
Cine se ocupă de viermii mei?
Cum rămâne cu Kids?
Cel mai bun om al nostru se ocupă chiar acum.
THE KIDS IN THE HALL EMISIUNE TV - 1989-1995
- Doamne! - Doamne!
Inima mea!
Cine sunteți voi, oameni buni?
Sunt eu, Mark.
Scott, tu ești?
Dacă trebuie să întrebi, nu e de bine.
Încă sunt cel drăguț?
Într-un fel.
Băieți, știam că trebuia să ne înghețăm criogenic corpurile.
Sau măcar fețele.
- Sau doar părul tău. - Ce?
Voi ați cerut-o.
PUŞTII DE PE HOL
Țineți minte, stați jos și numărați până la 2.000.
De fapt, m-am antrenat.
Și 1.500 ajunge. Sunt destul de rapid.
- Fugi! - Sigur.
Mai repede!
Hei! Au chemat poliția.
Sigur nu au numărat până la 1.500.
Vrei să-i pun pe fugă?
Nu, așteaptă. Am o idee mai bună.
Caută doi tipi îmbrăcați.
Nu caută doi tipi goi.
Genial.
Asta pare a fi mașina.
A descris vreunul dintre oameni infractorii ca fiind goi?
Negativ. Erau cu siguranță îmbrăcați.
Ei bine, acești domni par să fie dezbrăcați.
Da. Ca măsură de precauție, să ne asigurăm.
Voi, cei din mașină, ieșiți cu mâinile pe cap!
Ușor!
S-ar putea să ai dreptate. Nu cred că sunt ei.
Ei bine, hai să fim și mai siguri.
Domnilor, va trebui să vă întoarceți.
Acum va trebui să săriți puțin.
Da. Tulpina și bobițele lor țopăie clar.
Tipii ăștia sunt dezbrăcați.
Nu sunt ei.
Domnilor!
Ne cerem scuze. Sper că nu v-am irosit timpul.
Am primit o plângere că doi hoți îmbrăcați au urcat într-o mașină
- ... exact ca asta. - Exact.
Nicio problemă, dle polițist. Vă făceați datoria.
- Cum de i-am pierdut pe băieții răi? - N-ar fi trebuit să mă tund.
„Vă faceți datoria.” Ești atât de calm!
Hei, nu te mai îmbrăca.
O să ne distrugi acoperirea.
Trebuie să stăm dezbrăcați până se liniștesc apele.
Da.
- Bine. Hai să aruncăm hainele. - În regulă.
Atenție la două grămezi suspecte de haine
care ar fi putut fi implicate într-un jaf armat.
- Partenere, vezi ce văd și eu? - Da.
Anunță.
Dispeceratul, aici mașina 49.
Privim două grămezi de haine care ar fi putut fi folosite în acel jaf.
Să nu faceți vreo prostie, nenorocitelor.
Haideți, rămâneți calme și toți mergem acasă la nevestele noastre.
Cu excepția mea, soția m-a părăsit pentru că
se pare că sunt indisponibil emoțional.
Pentru mine, nu ești.
Ești un tip de treabă.
- Mulțumesc, dle polițist. - Mulțumesc, dle polițist.
Au dispărut!
Infractorii, pe jos. Îi urmăresc cu cel mai bun partener care există.
- În mașină! - Liber.
- Liber! - Jos!
- Liber! - Liber!
- Kathie? - Cathy?
Dumnezeule! Tu ești.
- Cathy. A trecut atât de mult timp! - Prea mult.
Oh, Doamne. Arăți atât de bine!
- Mulțumesc. - Ai slăbit.
- Da. - Și te-ai îngrășat exact cât ai slăbit.
Mulțumesc că ai observat.
Deci, ce mai e nou cu tine?
Ei bine, m-am căsătorit cu un camionagiu.
Bun.
Dar a căzut prin gheață.
Știi ce se spune: „Cei buni fie sunt căsătoriți, fie...
„Înghețați pe fundul unui lac.”
Ei bine...
Înapoi la muncă!
Bună dimineața!
Bună, Amberliao.
Ați văzut emailul?
Nu, Amberliao, nu l-am văzut.
- Pur și simplu nu pricep. - Poate te putem ajuta.
Noi, cei de la AT & Love îmbrățișăm această nouă tendință către tehnologie,
așa că vă scăpăm de toate aparatele de fax.
Ce?
Știu că despărțirile pot fi grele pentru unii dintre voi,
așa că,
pentru o vreme, voi sta aici și mă voi holba.
Nu-mi vine să cred.
Nu mai sunt faxuri.
Ce este un fax?
Ei bine, un fax este cu adevărat o minune modernă.
Imaginează-ți că-i scrii o scrisoare unui prieten, o pui într-un taxi
și i-o duce instantaneu.
Deci, ca un e-mail?
- Nu, e complet diferit. - Deloc.
Cath, de ce fac asta?
Știu. Faxul este o parte din viața noastră.
Știu.
Îți amintești ce ne distram la Fax and Firkin?
Doamne, da.
Kathie, uită-te în stânga, dar fii calmă.
Uau!
- Cred că o să-i dau numărul meu. - Cathy, ce ușuratică ești!
Cred că el crede că va fi o partidă în trei. Intră în joc!
Cath, chiar o să-mi lipsească faxul.
Și mie, dar știi ceva, Kath?
Putem să scriem ultimul fax.
- Scrie asta. - De mână!
„Pentru cei interesați.”
Grozav început!
„Acesta este ultimul fax.
„Să se știe că timp de 30 de ani,
„am stat aici cu sârguință,
„transformând numerele în vise,
„tabelele, în viziuni ale unui viitor mai luminos,
„și câte un curier, în bărbat.”
Îmi plac curierii pentru că termină repede.
Kathie!
Sunt atât de fericită astăzi!
- „Bârfa era vinul nostru alb.” - Da.
„Și vinul alb era, de asemenea, vinul nostru alb,
„deci, să lăsăm acest ultim fax să depună mărturie
„despre cine am fost.
„Două Cathy
„care am făcut din AT & Love
„un loc de muncă destul de frumos.”
Vă rog, nu aplaudați. Mi se pare agresiv, acustic.
Cath, nu am putut nota toate chestiile alea bune,
așa că doar... Am făcut un desen.
Ajunge.
- Mulțumesc. - Să-l trimitem.
Pentru sfârșitul unei ere.
Cath, de ce simt că e o idee proastă?
Nu știu.
Ei bine...
Pământul a deconectat ultimul fax.
- Ce-i protejează acum? - Nimic!
Trebuie să distrugem Pământul!
- Ce voce amuzantă! - M-am antrenat.
E drăguț. Distruge Pământul!
În regulă!
Muniție, distruge Pământul!
Nu locuiesc cu mama, bine?
Ea locuiește cu mine.
Ea stă în partea de jos a casei,
iar eu, în mansarda aia dulce de la etaj.
- Mamă! - Da?
Du-mă la dispensar, te rog.
Nu sunt șoferul tău nenorocit!
Ea are nevoie să iasă mai mult.
Prietenii emisiunii, numărul 511, Donavan.
- V-a plăcut antreul, doamnă? - Da.
Fileul de cangur a fost superb. Atât de proaspăt!
- Pentru că e din surse locale. - Cangur de origine locală?
Securitatea de la Grădina Zoologică e surprinzător de slabă.
- Sper că ați lăsat loc pentru desert. - Da, am lăsat.
- Și știu exact ce vreau. - Excelent.
O bucată din plăcinta aia cu afine despre care am auzit atât de multe.
Plăcintă?
- Îmi pare rău, nu servim plăcintă. - Ba da.
Am văzut pe rețelele de socializare.
Nu știu ce ați văzut pe rețelele de socializare,
dar noi nu servim plăcintă.
Da, era o plăcintă. O plăcintă micuță.
Cred că vă referiți la tartă franțuzească cu afine sălbatice.
- Asta e. - Foarte bine. Nu am înțeles bine
pentru că i-ați spus plăcintă când este o tartă.
Tartă, plăcintă, plăcintă, tartă. Care e diferența?
Imediat, doamnă.
Rory, mi-e teamă că avem o mică problemă.
Tory, mai încet.
Știi tarta ta franțuzească cu afine sălbatice?
Bineînțeles. E desertul meu reprezentativ.
O clientă a mea tocmai a numit-o plăcintă.
- A mai auzit cineva? - Nu prea cred.
Tory, Rory, ce-i cu toată agitația asta?
Tory, continuă. Dory face parte din familie.
O clientă a mea tocmai a comandat tartă franțuzească cu afine sălbatice
și a numit-o plăcintă.
Unde crede că e? La o cârciumă ieftină?
Dory, Tory, Rory, vorbiți despre femeia
care a spus că tarta e plăcintă?
- Cum ai auzit? - Toți picolii vorbesc despre asta.
Ramón este atât de supărat, încât vrea să se mute înapoi în Nicaragua.
Nu e din North Bay?
Da! Atât de supărat este.
Cred că trebuie să închidem localul.
- Da. - Nu, trebuie să fie o altă opțiune.
Ei bine...
Am putea s-o omorâm cu brânzeturi artizanale.
A funcționat și înainte.
Aduc brânzeturile.
- Așteptați. - Ce?
Ce se întâmplă dacă îi duc desertul
și încerc să opresc nebunia asta?
Merită o încercare.
- Să punem desertul în farfurie. - Da.
Tartă franțuzească cu afine sălbatice.
Ce plăcințică drăguță!
Doamnă, nu e o plăcintă. E o tarte.
Orice ar fi, e foarte drăguță
și o să-i fac o poză.
Acum o postez pe rețelele de socializare
și toți prietenii mei vor vedea ce plăcintă delicioasă am mâncat.
De ce nu vă fac eu o poză cu ea?
Grozavă idee! Asta e demnă de Twitter.
Da, eu... Da.
Spuneți: „Brânză maturată.”
Brânză maturată!
Unde te duci cu telefonul meu?
- A trebuit să-i iau telefonul. - Ce?
A făcut o poză cu tarta, a numit-o plăcintă
și a spus că o pune pe rețelele de socializare.
Nu!
Trebuie să ardem locul din temelii.
- Să evacuez clienții? - Nu e timp. Încuie ușile.
- Bine. - Așteptați!
Nu există niciun motiv să muriți cu toții.
Sunt nou aici.
Dă-mi telefonul ăla. Îmi dau foc mie.
Nu, tu ești copilul. Ai doar 59 de ani.
Are dreptate. O fac eu.
La urma urmei, era masa mea.
Bine.
Așteptați.
Mă lași să te gătesc?
Chef, aș fi onorat.
Ești un erou.
Nu, sunt doar un ospătar cu tendințe eroice.
Miroase delicios.
Bine, doamnelor!
Aplaudați și faceți gălăgie.
Sunteți gata să cunoașteți băieții?
Suntem rapizi, suntem liberi Am scăpat de sub control
Suntem tineri la 60 Și activi la bară
ȘAIZECI ȘI ACTIVI LA BARĂ
Doamne, este atât de sexy!
Există un sentiment de pericol.
Mai ales pentru ei pentru că ar putea fi răniți.
Iată-l că vine, doamnelor!
Caută dragostea și ochelarii lui de citit.
Fac asta de când au închis uzina Oshawa.
Lucrătorii auto și stripperii sunt în același sindicat,
așa că mi-am păstrat asigurările.
Doamne, încă are telefon fix. Ce tare!
E tată și are o figură paternă.
Am dansat sub numele Jack Stripperul,
mi s-a părut că e inteligent. Alții spuneau că e înfiorător.
Dar acum dansez cu numele de Lord Greylabă.
Din motive care devin clare imediat.
Lucrurile se dezlănțuie în camera VIP.
- Asta e pentru televizor. - Bine.
- Ăsta e cablul? - Hai să aflăm.
- Nu atinge telecomanda. - Îmi pare rău.
Am artrită, așa că soția mea face treaba.
Păstrează mariajul picant.
Lasă-mă pe mine s-o fac.
- Mă rănești. - Jos!
Tipul ăsta te călărește ca o mașină de tuns iarba.
De fapt, e atât.
L-aș lua pe oricare dintre tipii ăștia acasă.
Fantezia e foarte realizabilă.
Uneori le las să mă ducă acasă.
Știi, nu pot conduce noaptea pentru că nu văd bine pe întuneric.
Boașele îi atârnă foarte jos!
Aplaudați-i pe băieți!
Noi nu câștigăm la fel de mult ca băieții tineri.
Mai ales mărunțiș.
Dar se adună.
Și doare.
Am văzut 97 de minute dintr-un episod de 22 de minute.
Frumos ritm, Marv!
Care e ideea pentru personajele de succes în sezonul ăsta?
Păi, Don...
Suntem noi.
Eu?
Da, Don, tu.
Aparent, ești foarte apropiat de cultura tineretului.
Atunci, dă-te înapoi, Marv.
Don, ce faci?
Mă dau în spectacol.
Învârte-mă, Marv!
În partea cealaltă, Marv.
- Destul, Don? - Continuă.
Subtitrarea: Ana-Monica Cojocărescu