‫אתה כל עולמי.‬
‫אתה יודע את זה?‬
‫אתה הכול בשבילי.‬
‫"והצל אותי,‬
‫"כפי שהצלתני אז ממוות.‬
‫"כעת מן החיים פה,‬
‫"מיתה שנייה."‬
‫המטפל על-פי סבסטיאן פיצק‬
‫אחרי הסערה‬
‫שמעת? ויקטור לארנץ התעורר.‬
‫מה?‬
‫מתי?‬
‫כרגע.‬
‫אודיע מייד לבוס.‬
‫רות‬
‫אינז מרגנטהיימר משרד‬
‫יש לך מזל שהיא מאחרת שוב.‬
‫היא בטח ירשה את זה ממני.‬
‫בוא תיכנס.‬
‫- הפתעה! - תפסיקו!‬
‫עצרו! זו הייתה אזעקת שווא.‬
‫זה אביה הביולוגי של מילה.‬
‫אבא. אני...‬
‫אני אבא של מילה.‬
‫תוכלו להתחבא שוב?‬
‫תכבו בבקשה טלפונים. תכבה גם את שלך, טוב?‬
‫להיות אבא זה משהו אחר לגמרי.‬
‫כן, זו מרגנטהיימר.‬
‫ד"ר רות, תחזור אליי בבקשה. זה דחוף.‬
‫הוא יודע?‬
‫הוא לא במשרד כרגע.‬
‫אני הולך אל לארנץ. אאמין כשאראה את זה במו עיניי.‬
‫ד"ר ישקה!‬
‫ד"ר רות הגביל את הגישה למטופלים שלו.‬
‫מה אפשר לעשות אם הוא לא פה במהלך יום העבודה?‬
‫הייתה לו פגישה והוא בדרך.‬
‫המטופל זקוק לרופא עכשיו, רופא מיומן.‬
‫זה לא ימצא חן בעיניו.‬
‫אינז מרגנטהיימר: מקרה חירום‬
‫אפשר ללכת לשירותים?‬
‫לא. היא אמורה להגיע בכל רגע.‬
‫אוקיי.‬
‫- מה יש לך? - למה?‬
‫אם הכול היה בסדר, לא היית כאן.‬
‫היא לעולם לא תגיד לך, אבל זה חשוב לה מאוד.‬
‫שאתה פה.‬
‫אימא? נגמר התרד הטרי,‬
‫אז הבאתי קפוא.‬
‫- אני מקווה שזה בסדר. - מותק, אני בסלון.‬
‫יום הולדת שמח‬
‫הפתעה!‬
‫יום הולדת שמח‬
‫יום הולדת שמח, מילה היקרה‬
‫יום הולדת שמח‬
‫מזל טוב.‬
‫אין לך פגישה חשובה היום?‬
‫לא רציתי לפספס את יום הולדתך ה-16.‬
‫זה בסדר.‬
‫אימא סיפרה שפספסת גם את הלידה שלי.‬
‫לא נכון, זה לא מה שאמרתי.‬
‫אמרתי שלא תפקדת כאבא וכבעל,‬
‫אבל כן כמפרנס.‬
‫אנחנו מתות על הבית.‬
‫מזל טוב!‬
‫תודה!‬
‫הוא התעורר.‬
‫מר לארנץ,‬
‫תמצמץ בבקשה אם אתה שומע אותי.‬
‫עכשיו תנסה לעקוב אחרי האצבע שלי.‬
‫מדהים.‬
‫עכשיו תנסה ללחוץ לי את היד.‬
‫לא ייאמן.‬
‫ממש.‬
‫אני רוצה לראות ספירת דם מלאה בהקדם.‬
‫תבדקו הכול.‬
‫הבנתי.‬
‫אתה יכול להעביר לי את המלח?‬
‫ויקטור?‬
‫אתה יכול להעביר לי את המלח?‬
‫ג'וזי, תורידי את האוזניות‬
‫ותפסיקי לשחק באוכל.‬
‫ג'וזי, מה אמרתי לך?‬
‫- היי! - תכבי את המוזיקה!‬
‫זאת הנפקה מחודשת? זה לא הדגם המקורי.‬
‫זה מקורי.‬
‫זה אמיתי.‬
‫איך מצאת סקייטבורד כזה?‬
‫- אהבת? - אם אהבתי?‬
‫טוב.‬
‫נלך לפארק אחר כך‬
‫לחנוך את הסקייטבורד.‬
‫אם אתה רוצה...‬
‫- כן. - קדימה.‬
‫בואו נתכונן לתמונת יום ההולדת.‬
‫מה?‬
‫סלפי יום הולדת.‬
‫כולם יחד.‬
‫רק שנייה.‬
‫רות.‬
‫כן, רק שנייה.‬
‫מרטין? זה בשבילך.‬
‫רות. שלום.‬
‫רגע.‬
‫- מצד שני. - מה?‬
‫מתי?‬
‫זה נראה טוב.‬
‫והוא...‬
‫אוקיי, אני אגיע במהירות האפשרית.‬
‫קדימה, חבר'ה.‬
‫מילה.‬
‫נו, תגיד.‬
‫זה דחוף.‬
‫זה תמיד דחוף.‬
‫- את מרגישה לא בנוח? - כן.‬
‫לכולם יש תקופות קשות.‬
‫סליחה, יש לך סיגריה?‬
‫תודה.‬
‫הכול בסדר?‬
‫כן, הכול טוב.‬
‫רק קצת עמוס עכשיו.‬
‫עם איזבל?‬
‫עם הכול.‬
‫כן.‬
‫איזבל.‬
‫חשבת על טיפול זוגי?‬
‫בטח יש לך קולגות‬
‫שמתמחים בזה.‬
‫אני רוצה להתגרש.‬
‫אתה יודע מה יקרה?‬
‫תגיד לי אתה. אתה העו"ד שלי.‬
‫אני החבר הכי טוב שלך כבר יותר מ-40 שנה.‬
‫ההתנהגות שלך חסרת כל היגיון.‬
‫רק תוודא שהיא לא תקבל משמורת מלאה.‬
‫- אתה לא רציני... - תעשה את זה.‬
‫קרה משהו ביניכם?‬
‫אני כבר לא סומך עליה.‬
‫ברוך שובך.‬
‫זה...‬
‫מה אמרת?‬
‫מה...‬
‫קרה?‬
‫תנוח.‬
‫נדבר כשתרגיש טוב יותר.‬
‫אני יודעת מה עשית.‬
‫אינז.‬
‫אינז!‬
‫אני צריך עוד זמן.‬
‫תוצאות הבדיקות יגיעו היום. זה הסוף שלך.‬
‫זה חשוב מאוד.‬
‫לא אסכן את העבודה שלי למענך.‬
‫גברת מרגנטהיימר, בבקשה. אני מתחנן.‬
‫טוב, לא משנה מה אתה מתכוון לעשות,‬
‫תעשה את זה מהר.‬
‫המחלקה המשפטית שלנו חייבת לטפל בזה.‬
‫חוגגים משהו?‬
‫תגיד אתה.‬
‫בדקת אותו?‬
‫כן, כרגע. בדיקה קצרה.‬
‫קצרה.‬
‫אני מבין. ואיך התרשמת?‬
‫- מדהים. - מדהים?‬
‫השאלה היא, איך זה יכול להיות?‬
‫השאלה הדחופה יותר היא, איך נטפל בלארנץ עכשיו?‬
‫אני לא רוצה שהוא ייאלץ להתמודד עם דברים שהוא לא מוכן אליהם.‬
‫הייתי רוצה לדעת איך תימנע מזה.‬
‫אני הייתי רוצה לדעת למה אתה יושב במקום שלי.‬
‫ואני הייתי רוצה לדעת‬
‫איך נוכל למנוע מזה להתפרסם.‬
‫כל עוד איננו יודעים איך זה קרה,‬
‫זה לא לפרסום. מובן?‬
‫אני יכול רק להבטיח לכם שהיעלמותה של בתכם‬
‫היא עדיין בעדיפות עליונה.‬
‫אנחנו משתמשים בכל האמצעים כדי למצוא אותה.‬
‫קוראים לה ג'וזי.‬
‫לבת שלי קוראים ג'וזי.‬
‫איזבל.‬
‫תודה על העזרה.‬
‫אני יודע שאתם עושים הכול.‬
‫למה אתה פה?‬
‫אני מבקש מכם לא לאבד תקווה.‬
‫בכל יום צצים קצות חוט חדשים.‬
‫ולאחר 30 שנות ניסיון, אני יכול לומר לכם‬
‫שאין ספק שמוקדם מדי להתייאש.‬
‫אנחנו לא מתייאשים.‬
‫הבת שלי חיה.‬
‫אני בטוח בזה.‬
‫יש לי שאלה אחת.‬
‫כמה זמן צריך לעבור עד שכבר לא סביר‬
‫שנעדר יימצא בחיים?‬
‫מבחינה סטטיסטית,‬
‫אחרי 48 שעות.‬
‫אבל תמיד יש יוצאים מן הכלל.‬
‫וכמה זמן ג'וזי נעדרת?‬
‫שלושה שבועות.‬
‫שלושה שבועות וארבעה ימים.‬
‫ובזבזתם את השבוע הראשון‬
‫כשחיפשתם את האשם בתוך המשפחה.‬
‫ויקטור.‬
‫אני עוזבת.‬
‫שמעת מה אמרתי?‬
‫מר...‬
‫מר רות.‬
‫מר לארנץ.‬
‫מתי התראינו בפעם האחרונה?‬
‫נכנסתי אתמול לרגע.‬
‫הראש שלי...‬
‫לא עובד כמו שצריך.‬
‫עברת חוויה טראומטית.‬
‫מר לארנץ.‬
‫למה שלא תתחיל מההתחלה?‬
‫מה הדבר הראשון שאתה זוכר?‬
‫הייתי בפארקום.‬
‫פארקום?‬
‫כן.‬
‫יש לנו...‬
‫בית...‬
‫ממש ליד הים.‬
‫מר לארנץ?‬
‫מר לארנץ.‬
‫תישאר איתי.‬
‫תמשיך.‬
‫היא...‬
‫היא אמרה שעורך הדין שלי המליץ לה עליי.‬
‫למי אתה מתכוון?‬
‫לאנה שפיגל.‬
‫היא הופיעה אצלי פתאום.‬
‫למה...‬
‫אני עדיין בחיים?‬
‫היה לך מזל גדול.‬
‫מה העניין עם אנה שפיגל?‬
‫היא יודעת...‬
‫מה קרה לבת שלי.‬
‫מר רות.‬
‫תעזור לי.‬
‫אני מוכרח למצוא את אנה שפיגל.‬
‫מה אתה יודע עליה?‬
‫רצית לדבר איתי?‬
‫תודה, דרינה.‬
‫היכנסי, גברת מרגנטהיימר.‬
‫שבי, בבקשה.‬
‫תרצי כוס תה?‬
‫לא, תודה.‬
‫בבקשה.‬
‫אז...‬
‫הכול בסדר?‬
‫יש לך תלונות כלשהן?‬
‫אין ספק שלוקח זמן להתרגל לעבודה עם ד"ר רות,‬
‫אבל זו לא הסיבה‬
‫שהגשתי מועמדות.‬
‫אבל...‬
‫כבר מצאת מישהי אחרת.‬
‫נראה שבחרת היטב.‬
‫אני מצטער.‬
‫הייתי צריך לדבר איתך קודם.‬
‫כן.‬
‫חשבתי שעם הניסיון שצברתי,‬
‫ניסיון שאין לאיש פה,‬
‫אוכל לקבל תפקיד אחראי יותר.‬
‫אחריות רבה יותר מלווה בלחצים גדולים יותר.‬
‫בגיל מסוים,‬
‫קשה יותר להתמודד עם זה.‬
‫אז אתה אומר שאני מבוגרת מכדי להיות העוזרת שלך?‬
‫אני אומר שאת חסרת תחליף בתפקידך הנוכחי.‬
‫אני צריך אותך שם.‬
‫תראי בזה אות להערכתי.‬
‫אם כך אתה מבטא הערכה,‬
‫לא הייתי רוצה שתחשוב עליי רעות,‬
‫פרופסור גסל.‬
‫אינז, בבקשה.‬
‫גברת מרגנטהיימר.‬
‫כן.‬
‫אני מבין.‬
‫אין שום אנה שפיגל בשנתיים האחרונות.‬
‫תודה על העזרה. להתראות.‬
‫אינז?‬
‫אינז!‬
‫לעזאזל!‬
‫זו הרשימה המלאה של בתיה"ח הפסיכיאטריים?‬
‫ברור.‬
‫הכול בסדר?‬
‫למה?‬
‫שואלים אותי את זה הרבה.‬
‫אולי תשאלי את עצמך למה.‬
‫תיזהר מאוד.‬
‫אוקיי?‬
‫בדיוק החלטתי לעזור לך לעכב את תוצאות הבדיקות של ויקטור לארנץ.‬
‫נו?‬
‫הרסתי את זה?‬
‫תודה.‬
‫אני...‬
‫לא אוהב את המים.‬
‫מצאת את אנה שפיגל?‬
‫לא.‬
‫בשום בי"ח פסיכיאטרי‬
‫לא אושפזה מטופלת כזו בשנתיים האחרונות.‬
‫שאלתי גם חבר שוטר.‬
‫הוא לא מצא אף אחת.‬
‫מה עם אשתי?‬
‫איש לא יודע איפה היא.‬
‫"והצל אותי,‬
‫"כפי שהצלתני אז ממוות.‬
‫"כעת מן החיים פה, מיתה שנייה."‬
‫מה זה?‬
‫אנה שפיגל אמרה לי את זה.‬
‫באיזה הקשר?‬
‫הייתי במכונית שלי,‬
‫במושב האחורי.‬
‫הלברשטאט ירה בי.‬
‫היא הרגה את הכלב שלי.‬
‫אינז מרגנטהיימר: יש לך עד מחר בבוקר.‬
‫וה...‬
‫החדר שלי בבית הוריי‬
‫היה במרתף.‬
‫עכשיו זה החדר של ג'וזי.‬
‫אני יודע שזה לא הגיוני.‬
‫ספר לי עוד על החדר הזה.‬
‫אספטילון, סיקליסטריול 100 דורמזפין 20 מ"ג‬
‫מר לארנץ?‬
‫מר לארנץ!‬
‫בוא.‬
‫עוד שני סיבובים.‬
‫תכופף את אצבעות הרגליים.‬
‫מצוין.‬
‫וכף רגל שמאל.‬
‫אתה מתקדם מצוין.‬
‫- טוב מאוד. - אני לא יכול יותר.‬
‫אני לא יכול.‬
‫אוקיי. אני מחזיק אותך.‬
‫לאט.‬
‫אשתי התקשרה?‬
‫הצלחתם ליצור קשר עם אשתי?‬
‫נראה לי שד"ר רות מטפל בזה.‬
‫למה אין לי טלפון?‬
‫אשאל במשרד.‬
‫זו בטח טעות.‬
‫והצל אותי, כפי שהצלתני אז ממוות‬
‫איפיגניה בטאוריס‬
‫"שמור גם על חבריה ועל ביתה.‬
‫"והצל אותי, כפי שהצלתני אז ממוות.‬
‫"כעת מן החיים פה, מיתה שנייה."‬
‫מר ריגר.‬
‫מר רות, באמת שאין לי זמן.‬
‫אני יודע.‬
‫פגישות בבית המשפט.‬
‫המזכירה שלך כבר ניסתה לעצור אותי עם התירוצים שלה.‬
‫אז אתה יודע.‬
‫אתה מודע לכך שמר לארנץ התעורר?‬
‫סליחה?‬
‫חלק מעמיתיי חושבים שזה נס.‬
‫אני לא יודע מה לומר.‬
‫מר ריגר, אני לא מתכוון להטריד אותך,‬
‫אבל רציתי לבקש טובה.‬
‫אני צריך להיכנס לבית המשפחה,‬
‫כדי לבדוק משהו.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫ומפני שאתה אחראי על נכסיו של מר לארנץ, חשבתי לפנות אליך.‬
‫כן. הבעיה היא שהווילה נמכרה בשבוע שעבר.‬
‫הייתי עושה זאת בשמחה, אבל אין לי מפתח לתת לך.‬
‫עוד דבר.‬
‫אני מנסה ליצור קשר עם גברת לארנץ כבר זמן מה, ללא הצלחה.‬
‫אשמח מאוד אם תוכל לתת לי את כתובתה הנוכחית.‬
‫- זה לא בא בחשבון. - למה?‬
‫היא רוצה שיניחו לה.‬
‫כן.‬
‫עם כל הכבוד לרצונה של גברת לארנץ,‬
‫נראה לי שהשינוי במצבו של מר לארנץ‬
‫ישנה את המצב.‬
‫איזבל לארנץ חיה עם טראומת ההיעלמות של בתה‬
‫ועם העובדה שכולם חושדים במישהו מהמשפחה.‬
‫לא נראה לי שהיא רוצה שהכתובת שלה תיוודע.‬
‫אני מצטער.‬
‫הוא התעורר.‬
‫כן, אני יודע.‬
‫רות אמר שהוא רוצה לבדוק משהו בתוך הבית.‬
‫אני...‬
‫את יכולה לסמוך על זה.‬
‫סליחה.‬
‫כן?‬
‫אה...‬
‫את יודעת אם הבית הזה עדיין מוצע למכירה או שהוא כבר נמכר?‬
‫לא זה ולא זה.‬
‫למה?‬
‫שמעתי שהוא מוצע למכירה.‬
‫זה חדש לי.‬
‫בעלי ואני ניסינו לקנות אותו,‬
‫אבל האחראי מסרב בכל פעם.‬
‫אני צריכה ללכת.‬
‫תודה.‬
‫טרי‬
‫אנחנו בבניין עכשיו.‬
‫אני עולה לקומה הראשונה, אוקיי?‬
‫אבדוק שם.‬
‫ערוץ 7, דבר.‬
‫כן, שומע.‬
‫היה פה מישהו. בוא מהר.‬
‫אני כבר בא.‬
‫איפיגניה בטאוריס‬
‫"גוסטב לארנץ. קתרינה לארנץ."‬
‫אני לא יודע איך להתמודד עם זה.‬
‫צריך לנקוט בצעדים מיידיים.‬
‫אתה יודע מה יקרה אם דוחות המעבדה האלו יתפרסמו?‬
‫אני יכול לסגור את המקום הזה, שלא לדבר על תביעת הנזיקין.‬
‫אבל גם אי אפשר להתעלם מזה.‬
‫זה יתגלה בשלב מסוים, ואז אתה תישא באחריות.‬
‫ידעת על זה משהו?‬
‫איני צריך להסביר מה יקרה אם אגלה‬
‫שידעת מה רות נתן ללארנץ.‬
‫לא, אין צורך.‬
‫- נו? - לא היה לי מושג.‬
‫באמת.‬
‫איפה הוא?‬
‫מה "איפיגניה בטאוריס" אומר לך?‬
‫המחזה של גתה.‬
‫הנה.‬
‫מצאתי את זה במרתף שלך.‬
‫"והצל אותי, כפי שהצלתני אז ממוות.‬
‫"כעת מן החיים פה, מיתה שנייה."‬
‫"איפיגניה בטאוריס".‬
‫מר לארנץ, תירגע.‬
‫זה התקף חרדה. אחות!‬
‫אחות!‬
‫תירגע, בבקשה.‬
‫יש קצה חוט חדש לגבי הבת שלך?‬
‫- בנצ'יה? - תביט בי.‬
‫טמזפאם, בבקשה.‬
‫תמיד תהיתי למה אנשים באים לאי בעונה הזו.‬
‫מה קורה כאן?‬
‫- המוניטור. - תשכחו מהטמזפאם!‬
‫תנו לו מידזולם!‬
‫לווריד.‬
‫כולם היו בפארקום!‬
‫אל תיבהל.‬
‫פארקום לא קיים!‬
‫דמיינת את כל מה שקרה.‬
‫היית פה בבית החולים בשנתיים האחרונות,‬
‫מאז שניסית להתאבד.‬
‫חמישה מיליגרם.‬
‫תבדקו במוניטור.‬
‫חסום.‬
‫פארקום.‬
‫כולכם הייתם בפארקום.‬
‫תרגום כתוביות: סמדר פיסיק‬
‫בקרת כתוביות דניאלה מגדל‬