Anteeksi.
Tule, Friedrich. Jätä mies rauhaan.
Pitkä päivä?
Odotan tytärtäni.
He tekevät kokeita.
Kaikkea hyvää teille.
Uskomatonta.
-Tässä. -Paljon kiitoksia.
Teillä on yksityisvakuutus, rva Pötschke.
Voitte tulla, mutta joudutte odottamaan lääkäriä.
Haloo?
Kauanko tyttärelläni kestää vielä?
-Tyttärenne nimi? -Josy.
Josephine Larenz.
Hra Larenz. Teillä ei ollut aikaa.
Anteeksi odotus, mutta näette tilanteen täällä.
Ei. Hän on nyt tri Grohlken luona.
Onko hän hoitohuoneessa?
On ollut jo melkein tunnin.
-Ei tietojeni mukaan. -Se on mahdotonta.
Hra Larenz?
Hra Larenz!
Josy?
Mitä te teette?
Missä tyttäreni on?
-Josy! -Hra Larenz!
Anteeksi, tri Grohlke, kielsin hra Larenzia tulemasta sisään.
Näin hänen menevän tänne.
Hän ei kuunnellut.
Ei hätää.
Hra Larenz, jos ette lähde nyt, joudun kutsumaan poliisin.
Josy!
Isabell... Josy on kadonnut.
Isabell?
Kuulitko minua?
-Mitä sinä höpiset? -Hän on poissa!
Josy on poissa! Olen lääkärillä enkä tiedä, missä hän on!
En tiedä, missä hän on!
Josy!
Oletko kunnossa?
Oletko nähnyt tytärtäni? Näin pitkä. Vaaleat hiukset.
Tyttäreni on 13-vuotias.
-Vaaleat hiukset, näin pitkä. Josephine. -Olen pahoillani.
Josy!
SEBASTIAN FITZEK’S THERAPY
-Hra Riegger. -Onko merkkejä sieppauksesta?
-Milloin Josy Larenz nähtiin viimeksi? -Hra Riegger.
Pysykää loitolla.
Ottakaa askel taakse.
Tämä on yksityisalue.
Hei.
Viktor, lehdistö odottaa lausuntoa.
En pysty.
Jos emme kerro mitään, joukko ulkona vain kasvaa.
Tee sinä se.
He eivät halua juristia. He haluavat kuulla sinulta.
Minä teen sen.
Mitä aiot sanoa?
Mitä luulet?
Että Josy on elossa.
Että hän palaa kotiin ehjin nahoin.
Onko kommenttia asiakkaaltanne?
-Onko uutta tietoa? -Onko johtolankoja Josysta?
Missä hra Larenz on?
JÄLKIÄ JÄTTÄMÄTTÄ
Tule tänne.
Sindbad.
Olet hyvä poika.
Ihmettelin aina, miksi ihmiset tulevat saarelle tähän vuodenaikaan.
Parkumissa on tuskin yhtään turistia lisäksenne.
Se sopii minulle hyvin.
-Kiitos seurasta. -Kiitos kyydistä.
KAKSI VUOTTA MYÖHEMMIN - MISSÄ JOSY ON?
Se ei ole sinulle, Sindbad.
HYVÄÄ RUOKAHALUA -H.
Halberstaedt.
Tule. Mene sisään.
Mitä...
Hei. Ei hätää, Sindbad.
Vain hiiriä tai rottia.
Rauhoitu.
Tule. Asetutaan taloksi.
-Miten koulussa meni tänään? -Upeasti.
Halusimme vain osoittaa kiinnostusta, ei muuta.
Onnea, Viktor. Yritän sitä joka päivä.
No, ensin oli äidinkieltä,
sitten historiaa, sitten tauko, sitten liikuntaa...
Perille meni.
Haluan korvakorut.
Onpa vanhanaikaista.
Miksei kulmalävistystä?
Pidän nenärenkaista. Äidilläsi oli näin iso.
Älä usko isääsi.
Hyvä on, näin iso.
Olen tosissani.
Olet 13-vuotias.
Eikä ole. Hän on seitsenvuotias.
Korkeintaan kahdeksan.
Isä, olen 13-vuotias.
Luokan ainoa, joka ei käytä korvakoruja.
Sindbad.
Pois sieltä. Mene.
Tämän laitoksen johtajana ei ollut helppoa -
nimittää seuraajaa professori Merktille,
joka perusti klinikkamme psykiatrisen osaston, johti sitä -
lähes kolme vuosikymmentä ja muokkasi sitä merkittävällä tavalla.
On siis sitäkin tärkeämpää, että hänen seuraajansa,
jonka muuten professori Merkt valitsi itse,
saa kaiken tarvitsemansa tuen meiltä.
Tri Roth, voitte olla varma, että me kaikki tuemme teitä.
Haluan toivottaa teidät lämpimästi tervetulleeksi.
No, minä...
En valmistellut puhetta.
En odottanut tätä tänään.
Meillä riittää töitä.
-Kyllä. -Odotan innolla tätä haastetta.
Seuraajalle!
Se olisi voinut olla mukavaa.
En ollut rakkaan pomomme mieluisin ehdokas.
Entisen pomon.
Varovasti, hän tulee.
Päivää, tri Roth. Ines Mergentheimer, uusi apulaisenne.
Tiedän.
Ines on ollut enkelimme lähes 30 vuotta.
En tiedä, mitä tekisimme ilman häntä.
Kuka te olette?
Frieder Jeschke. Työskentelen osastollanne.
Aivan.
Minulla on tässä lista.
Palaan töihin.
Jatkossa hoidan nämä tapaukset itse.
Tietävätkö kollegat tästä?
Hoitakaa asia.
HAASTATTELUPYYNTÖ
KAKSI VUOTTA MYÖHEMMIN
TRAAGINEN KATOAMINEN
JOITAKIN HENKILÖKOHTAISIA KYSYMYKSIÄ...
Kaikki järjestyy.
Kunhan pysymme rauhallisina, kaikki järjestyy.
Josy?
Josy!
Oloni on paljon parempi.
-Emmekö voi mennä kotiin? -Ehdottomasti emme.
Menemme lääkäriin.
Josy, tule.
Hei.
Luota minuun.
-Larenz. Puhuimme puhelimessa. -Kyllä.
Haluatko siis korvakorut?
-Haluan. -Siten minä aloitin.
Mennään sitten. Seuratkaa.
Hei.
Istu alas.
Hyvä on.
Mitä jos minunkin korvani lävistetään?
Huomaat, ettei se ole niin paha.
Tämä tuntuu kylmältä.
-Viktor. -Se näyttää pahemmalta kuin on.
Se ei satu.
Tuskin lainkaan.
No niin, on sinun vuorosi.
Haluan miettiä sitä.
-Oletko varma? -Olen.
TYTTÄRENNE KATOAMISEN...
...VUOSIPÄIVÄNÄ
MILTÄ TEISTÄ TUNTUI HETI TRAGEDIAN JÄLKEEN?
Paikka.
Anteeksi, että häiritsen. Oletteko Viktor Larenz?
Kuka te olette?
Olen Anna Spiegel.
Tarvitsen vain hetken aikaanne.
En anna haastatteluja.
Kyse ei ole haastattelusta.
En voi kovin hyvin.
Henkisesti.
En harjoita ammattia enää.
Juristinne sanoi, että jos joku voisi auttaa, niin te.
Lähettikö hra Riegger teidät?
Tarvitsen todella apua.
Olen pahoillani.
Olkaa kiltti. Teidän pitää...
Huhuu.
PROFESSORI MERKTILLE HÄNEN 60-VUOTISPÄIVÄNÄÄN
Tri Jeschke, en tiedä...
Haluan puhua hänelle heti.
Miksi otatte kaksi potilastani pois minulta?
Ovatko he potilaitanne? Minun virheeni.
Oletin heidän olevan psykiatrisen osaston potilaita.
Ja minä olen sen osaston johtaja.
-Muotoseikkoja. -Ne ovat tosiasioita. Rva Mergentheimer?
Anteeksi.
Unohdinko tapaamisen hra Jeschken kanssa?
Anteeksi. Professori Merkt piti aina ovensa avoinna.
Sanotaan, että uusi luuta lakaisee puhtaaksi, mutta tämä on liikaa.
Ilman likaa ei olisi tarvetta luudalle.
Haluaisin tietää suunnitelmanne näille potilaille.
Olen aina saatavilla kollegojeni kysymyksille.
Kun he ovat varanneet ajan.
Voitte laittaa sen pois.
Nyt minun pitää tyhjentää vanha toimistoni.
Mitä te teette?
Keitän teetä.
Onko parempi olo?
On.
Suloista, että huolehditte minusta.
Olisiko pitänyt jättää teidät ulos?
Haluaisin teidän lähtevän.
Antakaa minulle vain vartti.
Olen kirjailija.
Kirjoitan valtaosin nuortenkirjoja.
Ehkä olette kuullut minusta.
Kirjani ovat suosittuja ulkomailla.
Japani on yksi päämarkkinoistani.
Vaikken ole julkaissut mitään aikoihin.
Kuinka pitkään?
Kahteen vuoteen.
Kun olin 13-vuotias, minulla havaittiin skitsofrenia.
Sain hoitoa vuosia, mutta se ei auttanut.
Mikään lääkkeistä tai terapioista ei auttanut.
Ei mikään.
Lapsuuteni oli siis helvettiä.
Eikä tilanne parantunut.
Miten skitsofrenia ilmeni?
Pitkään minulla oli lapsena vain yksi ystävä, Terry.
Eräänä päivänä isä vei sen kävelylle,
sai sydänkohtauksen ja kuoli.
Äiti yritti kertoa siitä minulle mahdollisimman varovasti, mutta...
Miten se onnistuisi?
Maailmani tuntui synkistyneen täysin.
Syytin Terryä hänen kuolemastaan.
Jos Terryä ei olisi ollut, isäni olisi elossa.
Häivy täältä!
Tule, Terry.
Tule.
Vaati monta iskua tappaa se.
Löin sitä vasaralla, kunnes se lopetti liikkumisen.
Muistatteko ajatuksenne?
En muista, koska sitä ei tapahtunut.
Terryä ei ollut olemassa. Kuvittelin sen.
Se vaikutti minuun vuosia.
Kärsin kuin koira, voisi sanoa.
Oletan, ettei tämä ollut ainoa välikohtaus, vai mitä?
Ei, se oli vasta alkua.
Minulla oli ystävä, rikkaiden vanhempien lapsi.
Hän juhli syntymäpäiväänsä Hotel Charlottenburgissa.
Vessasta palatessani näin Julian vastaanotossa.
Onko Julia rikas ystävänne?
Ei, Julia on hahmo yhdestä ensimmäisistä novelleistani.
Mitä tapahtui?
Hotellin työntekijä sanoi: "Olen pahoillani.
En löydä varausta nimellänne."
Julia kysyi: "Voitteko katsoa uudestaan?"
Totta kai.
Hän vastasi täysin kuvailuani.
Hän sanoi juuri sen, mitä olin kirjoittanut.
Ei mitään.
"Se on hyvin valitettavaa.
Olisi ollut tärkeä yöpyä täällä."
Haisi ruudilta ja aseöljyltä.
Se ei ollut epämiellyttävää.
Välillä kuvittelen yhä haistavani sen.
En tiedä, mitä haluatte minulta.
Teillä on klassisen skitsofrenian oireet.
Kuka hyvänsä psykiatri voisi hoitaa teitä.
Turha tulla saarelle taivuttelemaan minua ammattiini taas.
En halua ketä hyvänsä vaan teidät.
Miksi?
Haluan jonkun, joka voi samaistua tuskaani.
Miksi luulette minun voivan?
Viimeinen tarinani kertoo minulle hyvin läheisestä.
Jonka menetin.
Kukapa muu kuin te voisi samaistua siihen?
Tyttärenne menetettyänne.
Häipykää.
Häipykää. Nyt heti.
Älkää ikinä palatko.
Ei ikinä.
Teette virheen.
-No, tervetuloa. -Kiitos.
Vaimoni Isabell.
-Tämä on vaimoni. -Marte.
-Mukava tavata. -Kiitos.
Ja tyttäreni Mila.
Kiva kämppä. Paljonko tällainen maksaa?
Mila!
Kiva tavata. Olemme kiitollisia teille.
Älkää nyt. Mukava, että tulitte.
Tämä on Josy, ylpeytemme ja ilomme.
Pieni lahja teille, hra Larenz.
Tämä oli varmasti kallis. Ei ollut tarpeen.
Kaiken sen jälkeen, mitä teitte vuokseni...
No, tulkaa sisään.
Tämä on juristini ja paras ystäväni Wolfgang Riegger ja vaimonsa Monika.
Hra ja rva Roth.
-Iltaa. Mukava tavata. -Samoin.
-Terve. -Iltaa.
Kävimme sisäoppilaitosta yhdessä. Hän ei olisi selvinnyt ilman minua.
Niinkö?
Ettekö halua mennä huoneeseesi?
Olemme samalla luokalla.
Niinkö?
Kuinka vanha olet? Kahdeksanko?
Olen 13-vuotias.
Saanko polttaa?
Vanhempani tuskin pitäisivät siitä.
Entä jos avaan ikkunan?
Ei.
Sattuiko se?
Sattuiko mikä?
-Korviesi lävistäminen. -Ei lainkaan.
No, mitä teemme?
Siis pehmoleluilla leikkimisen lisäksi.
Mitä sinä leikit?
Onko BTS tuttu?
K-pop?
Eikö mitään?
Tule tänne.
Nouse ylös.
Kapteeni, juhlitteko jotain?
Päinvastoin.
Valmistaudun vain. Myrsky on tulossa.
Oikeastiko? Kauanko se kestää?
Kukaan ei tiedä. Sää on epävakaa.
Suosittelen keräämään varastoa. Siihen voi mennä aikaa.
PARKUMIN MINIMARKETTI
Syyllinen sieppasi uhrinsa ruokakauppojen parkkipaikoilta.
Hän laittoi heidät takakonttiin ja vei kotiinsa metsän vieressä.
Lähin naapuri oli vartin päässä.
Kukaan ei löytäisi tätä paikkaa.
Kukaan ei arvaisi, mitä täällä tapahtui.
Kun avasin salaoven,
näin portaikon johtavan alas pimeyteen.
Luoja.
Tuo oli todella väärä hetki.
Nainen makasi edessäni leikattuna palasiksi...
"Jälkiä jättämättä".
2000-luvun 100 salaperäisintä katoamista.
-Kuinka pitkällä olette? -87.
Vaimon ruumis löytyi juuri kellarista.
Paloiteltuna.
Etsin riisiä.
Se on loppu. Koko saari kävi jo täyttämässä varastot.
Myrsky on tulossa.
Mutta pastaa pitäisi olla vielä.
Hassu yhteensattuma.
Tänne tuli eilen nainen etsimään teitä.
Minuako?
Olettehan Viktor Larenz?
Tapaus 58.
Oliko se noin 25-vuotias nainen, joka ei näyttänyt kuuluvan tänne?
Anna Spiegel.
Puhuimme hetken.
Tähän aikaan vuodesta ei yleensä ole mitään tekemistä.
Mitä rva Spiegel sanoi?
Hän ei ollut puhelias.
Hän halusi löytää teidät.
Ja hän osti vasaran.
Vasaranko?
Sanoiko hän, mitä varten?
Mihin vasaraa tarvitaan?
Hän tuli tänne korkokengissä sateessa.
Jos haluatte kysyä häneltä, hän asuu Ankerhofissa naapurissa.
Näyttäytykää, tai päästän koiran kimppuunne!
Sindbad.
Sindbad!
Oliko jänis hyvää?
Oletko maistanut fasaania katajakastikkeessa?
Herkullista, sanon minä.
-Halberstaedt. -Mikä sinua vaivaa?
-Kamuni tässä näyttää elävämmältä. -Kyse on vain...
Kaikki on hyvin.
Tule.
Kerro siitä vahvan drinkin tai parin ääressä.
Tai koko pullon.
Tai sen.
Hei, Sindbad.
Halusiko isäntäsi sinun jahtaavan pormestaria, Sindbad?
Jotenkin nainen on päässyt saarelle.
Se ei ole asian ydin.
Hän oli täällä ennen minua.
Päätökseni tulla tänne oli spontaani.
Sitten joku kertoi spontaanisti hänelle,
että suunnittelit tulevasi saarelle.
Hänen mukaansa juristini.
Näetkös?
Hän osti vasaran ruokakaupasta.
Esittele hänet minulle.
Olen etsinyt nikkaroinnista pitävää naista.
Sellaisia ei ole enää.
Hän ei pidä nikkaroinnista.
Miksi hän sitten osti vasaran? Iskeäkseen pääsi sisään, vai?
Jos asian sanoo noin...
Vanha kunnon jääkaappini.
Pitää ääntä, kun sitä tarvitaan. Olut kyytipojaksi?
-Onko ulkona jääkaappi? -Eikö sinulla ole?
Pidän jääkylmästä oluesta.
Ja että sitä on aina lähellä.
No niin.
Kerro nyt, mikä sinua oikeasti vaivaa.
Pian on kaksi vuotta Josyn katoamisesta.
Tulitko siis tänne Parkumiin hautaamaan pääsi hiekkaan?
On asioita,
jotka saavat oudosti kiinni -
ja iskevät sitten tuplavoimalla.
On parempi kohdata ne heti.
MILTÄ TEISTÄ TUNTUI HETI TRAGEDIAN JÄLKEEN?
Tämä on Wolfgang Rieggerin vastaaja.
Jättäkää viesti, kiitos.
Minä tässä. Soitan, koska täällä oli Anna Spiegel -niminen nainen.
Kuulemma suosittelit minua ja kerroit, että olin Parkumissa.
Voitko soittaa takaisin?
TULOKSIA EI LÖYTYNYT
JULIA ITSEMURHA
ITSEMURHA VASTAANOTOSSA
JÄRKYTTÄVÄ ITSEMURHA
LOISTOHOTELLISSA
Mitä haluat minusta?
-Me palasimme. -Sammuta se. He tulevat.
-Josy! -Josy?
Olet nyt Spotifyn ystävälistallani.
Kiva. Voimme kuunnella yhdessä.
Nähdään.
Iltaa.
Mitä korvillesi tapahtui?
Lävistin ne.
-Kuka sen teki? -Minä. Hakaneulalla.
Oletko hullu?
Et uskalla liikkeessä, mutta nyt hakaneulalla.
Tule heti takaisin!
Mitä väliä sillä on?
Hei.
Sattuuko yhä?
Polttaa. Mutta ei paljoa.
Saanko katsoa? Kannattaa välttää tulehdusta.
Mikset kertonut minulle?
Miksi olisi pitänyt? Sanoit sen sopivan.
Ei hakaneulalla.
En tehnyt mitään väärää.
Kuule. Salailu on valehtelua.
Äiti on vain pettynyt. Tule tänne.
Tehdään sopimus.
Millainen?
Puhutaan toisillemme aina totta.
Se on pyhä ja sitova sopimus.
-Hyvä on. -Hyvä on.
Pikkusormivala.
MILTÄ TEISTÄ TUNTUI HETI TRAGEDIAN JÄLKEEN?
Olin kuollut.
Hengitin yhä, mutten ollut enää olemassa.
Kuolin Josyn katoamispäivänä.
Ehkä on todella aika kohdata asiat.
Mitä sanot, vanha kamu?
Huusin teitä.
Miksi olette täällä?
En kestä tätä ilman teitä.
Antakaa viimeinen tilaisuus. Sitten katoan.
Minä lupaan.
Olkaa kiltti.
Viedäänkö kaikki varastoon, vai haluatteko pitää jotain?
-Viekää kaikki pois. -Kuulitte, kaverit.
-Iltaa, naapuri. -Tri Grohlke.
Ensinnäkin haluan pyytää anteeksi valehtelua.
Hra Riegger ei tiedä, että olen täällä.
Hän puolusti minua oikeudessa -
ja kertoi, että olette paras terapeutti.
Siitä tuli minulle pakkomielle.
Luulin, että vain te voisitte auttaa minua.
Taidan olla pakkomielteinen persoona.
-Miten löysitte minut? -Se oli helppoa.
Luin alan lehdestä vanhan haastattelun.
Siinä luki, että teillä on täällä talo, minne vetäydytte, kun...
Kun asiat ovat liikaa.
-Siitä on viisi tai kuusi vuotta. -Kyllä.
Ajattelin, että kannatti kokeilla. Ajoituskin sopii.
Kiva tila.
Oletteko sitä mieltä?
Olen aina ollut.
En ajatellut, että juuri te -
luopuisitte praktiikastanne klinikan vuoksi.
Paljon varastotilaa.
Anteeksi kuinka?
Paljon tilaa.
Tiedän, mitä tarkoitatte.
Ajoitus on täydellinen.
-Klinikkani ei pärjää. -Pitää lähteä.
Tulitte vain tänne ja kysyitte minusta ruokakaupassa.
Missä ruokakaupassa?
Hotellinne vieressä.
En ole käynyt siellä.
Olen ollut Ankerhofissa viikon.
Ei viiden tähden hotelli, mutta minibaari on hyvin varusteltu.
Suklaapatukoitakin löytyy.
Sindbad!
Anteeksi, siellä on kai hiiri.
Ettekö tullut kertomaan jotain?
Halusin kertoa tarinasta, jonka kirjoitin ennen hoitoa.
Hei, Sindbad!
-Olitteko psykiatrisessa sairaalassa? -Olin. Sain hermoromahduksen.
Tarina kertoo pikkutytöstä, joka kärsii tuntemattomasta sairaudesta.
Eräänä päivänä tyttö katoaa.
Jälkiä jättämättä.
Lääkärin klinikalta Charlottenburgissa.
Kumpikaan meistä ei voi tehdä tapahtuneelle mitään.
Se oli joka sanomalehdessä Saksassa. Kaikki tietävät sen!
Sindbad!
En halunnut suututtaa teitä.
Hei.
Tiedän. Ei hätää.
Ne ovat vain rottia.
Rva Spiegel!
Tulkaa takaisin!
Rva Spiegel!
Anna!
Tekstitys: Jari Vikström
Luova tarkastaja Anne-Maria Rantanen