Răspunde, răspunde!
Bună, eu sunt. Sună-mă când primești mesajul. Cred că e cineva...
Cred că a intrat cineva în casă. Sună-mă, da?
Nu!
Hei! Cine e acolo?
Sun poliția.
1 NOIEMBRIE 1988
ZIUA IADULUI SFÂRȘITUL LUMII AȘA CUM O ȘTIM
REAGAN CRITICĂ AGRESIUNEA SOVIETICĂ
Întoarce-te!
Trezirea, puștoaico!
E timpul să începi alergătura.
PENTRU SABAT
- Mac, unde naiba e walkmanul meu? - De unde să știu eu?
Dacă-l mai găsesc la tine, te omor.
Dispari, Dylan! O s-o trezești.
Mamă, nu trebuia să te scoli.
Știi că nu e nevoie s-o faci, da?
Totul va fi bine, mamă. Da? Cel mult două ore.
Și vreau să fac asta.
Nu știu de ce te grăbești așa să ne părăsești.
Doar am mai discutat.
E prima mea slujbă
și o să stau cu tine cel puțin încă șase ani înainte de facultate. Bine?
Și, după aceea, poți veni cu Missy să mă vizitați la Casa Albă.
Tatăl tău ar fi mândru.
Ai grijă!
Bine.
- Pa, mamă! - La revedere!
Poți s-o faci!
Pa!
Fetele care aduc ziarul
STR. MARION 3675
Lasă-l jos!
Scuze, domnule, dar nu sunteți pe listă.
Încerci să-mi furi ziarul. Recunosc hoții de la o poștă.
Nu-i destul că voi, japonezii, vreți să împânziți orașul?
- Sunt chinezoaică. - Puțin îmi pasă!
Poftiți ziarul, domnule!
- Colega mea s-a zăpăcit. - Nu m-am zăpăcit.
Plecați de pe veranda mea! Amândouă!
Chiar vrei să-ți crape capul un porc rasist?
Și, apropo, cu plăcere!
Măi!
N-aș fi pățit nimic.
Bine.
- Cum te cheamă? - Erin.
Tiff. Prost ai mai ales dimineața în care să începi!
Ziua Iadului?
Ziua de după Halloween?
- Și ce-i cu asta? - Halloweenul s-a încheiat de patru ore.
Pe curând, fată nouă!
Ce traseu ai?
Marion, apoi Caroline.
Marion e două străzi mai încolo. Ești pe strada greșită.
Poftim!
- Ca lumea! - Așa e.
Minunile astea m-au costat 49,99$,
fără taxe și baterii.
- Să vezi ce automodulație are... - Alo?
Hai să păstrăm distanța potrivită în timpul folosirii!
- Scuze! - Păstreaz-o tu pe aia!
Anunță-mă, dacă dai de belele.
- Auzi, Tonya? - Tiffany.
- Ce? - Mă cheamă Tiffany.
N-am livrat împreună anul trecut?
Da, mă rog...
L-am văzut pe Wally Becker cu netoții lui
- ... fugărind o fată care livra ziare. - La naiba!
Haide, fată nouă! Ne trebuie întăriri.
- Dă-i bice, micuțo! - Vin!
Haide!
Adolescenți.
Uite, a venit ceata lui Pițigoi.
Pulifrici, ce costum mișto ai!
Cum mi-ai zis?
Cum ai auzit, dobitocule.
Las-o în pace, ciudatule!
Fugiți! Repede!
Pa, rataților!
Haideți!
Atenție!
A fost uimitor!
Ați văzut mutra lui Wally? S-a pișat pe el.
Niște pulifrici.
Dau pe gât două beri și se cred mari.
Apropo, mulțumesc de ajutor.
Te cheamă Mac, nu?
Da. Și?
Ia uite, am un fan!
Deci ești prima care aduce ziarul fără să fie... Știi...
Băiat?
Da, leafa s-a înjumătățit
și probabil de-asta au angajat niște gagici.
Iar tu...
Tu ești puștoaica Brandman care a preluat traseul de pe Maple.
- Mă cheamă KJ. - Da.
Ca pe Brandman First National Bank?
Și Biblioteca Publică Brandman.
Bunicul e un fel de... Știți voi...
E un mare mahăr.
- Nu-i așa? - Mac.
- Desigur. - Îmi pare bine!
- Tiff. - Mă bucur să te cunosc, Tiff!
Da.
Tata spune că voi dețineți totul.
„Voi”?
E nouă. E la prima cursă.
Îmi dau seama.
Așa, mă rog,
Brandman, Tonya și fata cea nouă,
totul a fost super, dar trebuie s-o șterg.
Pe curând!
Sau am putea...
rămâne împreună.
E Ziua Iadului.
Nu, mersi.
Voi, cercetașelor, vă puteți uni, dacă vreți.
Zău, Mac, nu văd care-i problema.
Am reuși chiar să ne facem toate livrările.
Vrei să fii promovată?
Nu, vreau să-mi termin cursa întreagă. Am lucruri mai bune de făcut.
În plus, putem folosi stațiile mele și ne împărțim în două grupe.
- Ce? - Are walkie-talkie, deci putem...
comunica între noi.
Bine. În regulă.
Așa voi trei n-o să mai faceți în pantaloni.
Mergem împreună până la Sunnydale, apoi ne separăm în grupe.
Maniaca stațiilor și beizadeaua, sunteți Echipa Unu.
Fata nouă, hai cu mine!
De acord, Big Mac.
Doamne! N-am de gând să te mușc.
Haide!
De ce se mai costumează gogomanii ăștia?
M-am săturat de colindat de la opt ani.
Doar e zi de școală, pentru Dumnezeu!
Salut, vagaboandelor! Da!
Ratatelor!
În ce te-ai costumat ultima oară?
Înainte de a te dedica obținerii unei burse de merit.
În astronaut.
Dar tu?
În Wayne Gretzky.
Dar tu, Mac?
Mac?
Ursuleț de pluș.
Ce a fost asta?
Am zis c-am fost ursuleț de pluș.
Ce dulce!
Aveam patru ani.
Dar tu, fată nouă?
- Păi, am fost doar o dată la colindat. - Pe bune?
Da, e o prostie, dar mama credea
că-i periculos ca eu și sora mea să ieșim noaptea afară.
Dar, de fapt, cred că se temea să vorbească cu vecinii, fiindcă suntem...
Nici nu știe engleză prea bine.
Dar, după ce-am colindat, mi-am zis că-s prea mare pentru așa ceva.
- Puteți să-mi ziceți Erin... - Stai așa, fată nouă!
Vreau să testezi frecvența trei.
Apasă pe butonul lateral ca să vorbești, dacă pățești ceva.
- Haide, Tiff! - Să mergem!
Probă! Doi-zece, doi-zece!
- Te aud. - Bine.
Haide! N-avem toată ziua.
Ar trebui să plouă?
KJ, s-o luăm pe scurtătură către Oswald's.
Nu, pe aici ajungem mai repede.
Dați-mi drumul!
Auzi!
- Hei! - Dați-i drumul!
- Hei! - Hei!
- Mac! - Înapoi! Curajoși mai sunteți, durilor!
- Înapoi! - Doamne!
Unde te duci?
- Ești teafără? - Da.
Unde-i stația mea?
Îmi pare rău. Promit să-ți iau alta.
Imposibil. Știi câte bonusuri de Crăciun m-a costat?
Fata tocmai a fost tâlhărită, Tonya.
- Ia-o mai ușor! - Erau tot ăia?
Nu știu. N-am văzut. Cred că da.
- Dar, era Wally. - Nu-i nimic. S-a terminat.
Vei fi în regulă. O să uiți pe traseu.
Mersi.
Doamna Carson de pe strada asta s-a trezit deja.
- Să chemăm poliția! - Gaborii nu fac nimic.
Și? Înghițim chestia asta?
M-am săturat să tot fiu hârțuită de dimineață.
Și eu. Noi doar livrăm ziare.
E un serviciu public.
Ei bine...
Nu mă tem de Wally Becker și gașca lui.
Nici eu.
Unu, unu, șase, șase.
Papagalilor, dacă m-auziți, pregătiți-vă!
Venim să recuperăm ce-i al nostru.
Haideți! S-o facem!
Credeți-mă, pe aici au luat-o.
Fratele meu și amicii lui se distrează aici tot timpul.
Cred că-s petreceri interesante!
Da. Tu pari genul care petrece toastând cu șampanie, nu?
Stingeți farurile! Lăsați-le aici!
Haideți!
Bine.
Pariez cinci dolari că Wally și gașca se ascund acolo.
Și chiar o să ne batem cu ăștia?
Ăsta-i planul tău?
Nu. Dacă stația lui Tiff e stricată, îi ucidem.
Corect!
Ce miroase așa?
Pute a șosete murdare și a vomă.
Te-ai mai bătut vreodată, fată nouă?
Serios? Bine, să-ți văd pumnii!
Nu. Lasă degetul mare în afară, altfel ți-l rupi.
Poți să le tragi șuturi. Merge să și muști.
Ați auzit?
Haide. Sunt în subsol.
În subsolul ultra-ciudat?
De ce nu?
Închide-o.
Să-i afumăm pe îngâmfații ăștia!
Stai! O fac eu.
Bine, du-te!
- Gata? Bine. - Bine.
Salut, cretinilor!
Dați-ne înapoi walkie-talkie-ul!
Știu că tu l-ai luat.
Ia-l!
Tiffany!
Mac, atenție!
Ești bine?
Cine naiba erau?
Nu știu, dar ăla sigur nu era Wally Becker.
Nu trebuie să mai stăm aici.
Încă au stația mea de emisie.
Cui îi pasă de asta, Tonya? Ai văzut mutra ăluia?
Fugiți!
Haide!
Cum ieșim de aici?
- Ce pățise ăla la față? - Fetelor!
Cât e ceasul?
Încă 30 de minute până la răsărit.
Dar e atâta lumină!
Sau cel puțin așa ar trebui.
- Trebuie să ajung acasă. - Și eu.
Dă-o naibii! Fugiți!
- Haideți! - Hai!
- Mai repede! - Să mergem!
Ce se petrece?
Casa mea nu-i departe.
Mișcați-vă! Să plecăm de aici!
Hai, mai repede!
- Mac, unde-ți este telefonul? - Stați să mă gândesc!
De ce arată cerul așa?
Liniștiți-vă!
- Ce faci? - Nimic.
Fată nouă, șezi!
Voi ați... Ați văzut cerul, nu?
S-a întrerupt lumina.
Dylan! Tată?
Poate sunt la serviciu?
Ce? Nu. Fabrica nu e deschisă.
Fratele meu nu are nicio slujbă.
Sunt ale tale?
Mă rog...
Nu toți se îmbracă din reviste de modă.
N-am vrut să...
Da, mă rog.
Ce bizar! Tata nu pleacă nicăieri fără țigări.
Poate că toată lumea a fost deja evacuată.
Asta-i procedura în caz de atac nuclear.
Nu știm dacă e asta.
- Crezi că-i vorba de extratereștri? - Zic doar că nu știm.
Unde e stația mea?
- Ce limbă mai e și asta? - Cred că e rusă.
- Nu-i amuzant. - Zău!
Nu încerc să fiu amuzantă.
Fetelor, ceva nu-i în regulă aici.
Știu că sună aiurea,
dar ați văzut pe drum vreun om în carne și oase?
Zău așa! Nici nu s-a crăpat de ziuă.
Ba nu, are dreptate.
Dacă te gândești bine, n-am văzut nici mașini mergând.
Tu ai văzut?
Nu.
Trebuie să plec.
Ce? Scuze, micuțo, dar n-ai de ales.
Nu știm ce se petrece acolo
și n-o să te salvez când o să dăm de dracu'.
Mac, fii mai blândă cu ea! Doamne!
Ia obligă-mă!
Nu pricepi, nu-i așa?
Nu pot să aștept. Mama nu se duce singură nici la bancă.
Nu sunt ca voi. De mine e nevoie.
- Ce vrei să spui cu asta? - Chiar așa.
Îmi pare rău.
N-am vrut să sune așa. Doar că engleza ei...
- Dacă e un soi de... - Invazie?
Urgență!
Nu va înțelege. Pricepeți?
Lăsați-mă să plec!
Fată nouă... Nu, scuze. Mac are dreptate.
E mai bine să stăm aici.
- Cu capul la cutie. - Tiffany!
Deci am decis.
Nimeni nu intră...
și nimeni nu iese.
Așteptăm aici.
Păi, dacă e vreun soi de invazie,
măcar n-o să ajung să port rochia stupidă luată de mama pentru bat mitzvah.
Ce naiba e bat mitzvah?
Nu-ți bate capul!
Am slujba asta doar de un an, dar câte n-ar fi de povestit...
Fugi de aici!
Mai ceva ca tipul cu bâta care m-a acuzat de furt?
Mult mai nasol.
O dată m-am dus să-mi iau banii pe strada Marion
de la un abonat vechi, dinaintea erei noastre.
Am apăsat pe sonerie, mi-am pregătit discursul
și, când s-a deschis ușa, tipul era gol-pușcă.
- N-avea nici chiloți? - Era în pielea goală.
- Ce scârbos! - Doamne!
Se pare că era somnambul.
Asta se ia?
Nu. Adică mergea în somn. Dormea în momentul ăla.
Cred că i s-a anulat abonamentul.
- Bineînțeles. - Frate, ăsta-i un fleac.
Când am început eu, era un grup de tineri
care ieșeau din tura de noapte de la fabrică
și aruncau după mine cutii de bere pline, pe strada Amherst.
- Ce porcărie! - Curat porcărie.
Risipeau bunătate de bere.
Poftiți. Luați un pic!
- De unde o ai? - Mersi.
În fiecare an, le împărțim de Halloween.
Câte una mare?
Ai mei împart numai batoane mici.
Da.
Mama vrea să-i facă pe vecini să ne placă.
Vecinii noștri nu prea ne plac.
Eu te plac.
- Și eu. - Fii pe fază!
- Mișto aruncare, deșteapto! - Mișto reflexe!
Mulțumesc.
- Fetelor, ați auzit? - Ce-i asta?
- Ce naiba?
- Ce-i asta? - Grăbiți-vă!
Nu sta la fereastră.
Bine.
La naiba!
Au venit sovieticii.
E cineva acolo?
E cineva afară? Sunt oameni afară?
- Mac, ce-i ăla? - Ce ți se pare că e?
- E al tatei. - Mac!
- Hai să nu facem asta! - Lasă pistolul, Mac!
Frate-meu mi-a arătat unde e.
- Mac, lasă pistolul! - Lasă-l jos!
Afară are loc o invazie.
- Suntem singure. - Lasă-l jos!
- Pune-l jos! - Nici nu e încărcat.
- Încetează! - Ia-ți labele de pe mine!
E... E cineva rănit?
Doamne!
Ce-ai făcut?
Erin!
Erin, rămâi cu noi.
- E în regulă. - E teafără?
- Cine-i la volan? - Tiffany e la volan.
Mergem la spital.
Mergem la spital pentru tine, da?
Rezistă, Erin.
Care e cântecul serialului tău preferat?
Haide, Erin!
- Growing Pains... - Growing Pains, așa...
Ador serialul ăla.
Cântă-mi-l.
Arată-mi iar zâmbetul tău...
Asta e. Haide! Continuă!
Leșină, Tiff.
Nu poți conduce mai repede? Hai!
Mama m-a lăsat să conduc doar o dată într-o parcare.
- Nu adormi, da? - O să fie bine, nu?
Rezistă!
Cine dracu' sunt ăștia?
- Tiffany, condu, te rog! - Încerc!
E iar tipul ăla din casă!
Nu!
Bună, puștoaico!
Suntem moarte?
Nu toți cei împușcați mor.
Viitorul nu aparține celor slabi de înger.
Aparține celor curajoși.
Hai. Trezește-o! Erin, hai sus!
Unde mergem?
- Nu ne mai mișcăm. - La naiba!
Haide!
- Hai! - Trebuie să plecăm imediat!
Mai repede!
- Unde ne-ai adus? - Unde dracu' suntem?
Las-o jos. Ușurel.
Am zburat?
Prietena voastră se va face bine. Am călătorit.
- Știți ce înseamnă „a călători”? - „Am călătorit”?
Prostia asta...
- Cine-i ăsta, E. T.? - Ați fost prinse într-o...
Nu e momentul să vă puneți cu noi!
- Știam eu că-s sovieticii. - Nu e momentul!
Înapoi în capsulă! Vă explicăm când sunteți în siguranță.
O să moară, la naiba!
- O să ajungă în curând. - Cine?
Vă rog!
Înapoi! Vă avertizez!
Nu cred că vă dați seama, dar sunteți foarte departe de casă.
- Au sosit. - Ajutați-mă s-o ridic!
Haide, să mergem!
Mișcați-vă!
Nu poate fi adevărat.
Doamne! Chiar e adevărat.
E adevărat.
Haide!
Trăiești! Cum de mai ești în picioare?
- Nu vă opriți! - Mergeți!
Haide!
Ia-l! Subteran...
Mergi acasă.
Nu înțeleg. Ce-i asta?
Ce vor?
Tiff, trebuie să plecăm! Haide!
Haide!
- Plecați! - Haide, Erin, vino!
- Hai. - Să mergem.
Stați! Opriți-vă!
I-au ucis.
Stai! Dar tu de ce nu ai murit?
Nu se...
- Nu se poate! - Slavă Domnului! Credeam că te-am omorât.
- Aproape ai reușit. - Iartă-mă, fată nouă!
Iartă-mă, n-am vrut.
Mă cheamă Erin, nu „fată nouă”! Numele meu e Erin.
Erin. Bine. Scuze. E în regulă?
N-am vrut. A fost un accident.
Mai e cineva rănit?
Eu nu știu cum sunt.
Dacă suntem unde cred eu, casa mea nu-i departe.
- Trebuie doar să nu ne oprim. - Aici nu te contrazic.
Nu mișcă nimeni!
Sunteți din Subteran?
- Ce-i Subteranul? - Te rog!
Stai!
- Stai! - Nu trage, te rog!
Auzi? Despre asta-i vorba?
Asta cauți? Poftim!
E... E mort?
- E... - Sfinte Sisoe...
Nu mișcă.
Voia să ne omoare.
E cea de-aici.
- Hai! Deschide ușa! - Încerc.
Mamă? Missy!
- Descălțați-vă. - A revenit curentul.
- Mamă! - Slavă Domnului!
Missy!
Hei!
Cine e acolo?
Chem poliția.
- E mama ta? - Nu.
- Ce cauți în casa mea? - Ce cauți tu în casa mea?
- Aici locuiesc. - Nu, eu locuiesc aici.
Erin, ești sigură că asta-i casa?
Erin, trebuie să vezi asta.
De unde știi cum mă cheamă?
Cine naiba sunteți, copii?
Nu.
Nu, nu se poate.
Stai puțin. E ea.
Ce tot spui acolo? Ea este ea?
Privește-o!
Doamne!
Nu se poate!
- Sfinte... - ... Sisoe!
ÎN MEMORIA LUI YANG YANG LIU
Subtitrarea: Christine Bleotu
Redactor Anca Tach