Zvedni to.
To jsem já. Zavolej mi. Myslím, že někdo...
Někdo se vloupal do domu. Zavolej mi, jo?
Ne, ne, ne.
Kdo je tam?
Volám policajty.
1. LISTOPADU 1988
PEKELNÝ DEN RÁNO PO HALLOWEENU
REAGAN KRITIZUJE SOVĚTSKOU AGRESI
Vraťte se!
CLEVELANDSKÝ OCHRÁNCE
Vstávat a cvičit, dítě. No tak.
Čas zapojit se do pracovního procesu.
NA ŠABAT
-Mac, kde je ten můj podělanej walkman? -Jak to mám vědět?
Jestli tě s ním ještě uvidím, zabiju tě.
Jdi do prdele, Dylane. Vzbudíš ji.
Mami, nemusela jsi vstávat.
Tohle nemusíš dělat.
To bude v pořádku, mami. Jasný? Nejvýš dvě hodiny.
Chci to zkusit.
Nechápu, proč tak spěcháš.
Už jsme to probraly.
Je to první práce
a máš mě pro sebe aspoň na těch příštích šest let před vejškou, jo?
A potom mě ty a Missy můžete navštívit v Bílém domě.
Táta by byl pyšný.
Buďte opatrné.
Budeme.
-Pa, mami. -Pa.
Zvládneš to!
Pa.
Holky od novin
Polož to!
Omlouvám se, pane, ale nemám vás na seznamu.
Chceš mi ukrást noviny. Poznám zloděje, když ho vidím.
Dost, že vy Japončíci vedete továrnu za městem.
-Jsem Číňanka... -To je mi u prdele!
Tady jsou vaše noviny, pane.
-Má kolegyně byla zmatená. -Nejsem zmatená.
Vypadněte z mé verandy, obě.
Vážně chceš dostat naloženo od toho rasistickýho blba?
Mimochodem, nemáš zač.
Hej.
Hej!
Hele, byla bych v pohodě.
Dobře.
-Jak se jmenuješ? -Erin.
Tiff. Vážně sis vybrala blbý ráno.
Den blbec?
Den po Halloweenu?
-A co? -Skončil teprve před čtyřmi hodinami.
Uvidíš, nováčku.
Kudy jedeš?
Přes Marion, potom Caroline.
Marion je dvě ulice odtud. Nejsi ani ve správné čtvrti.
Tady máš.
-Pěkný. -To jo.
Tyhle krásky mě stály 49,99 dolarů,
baterie a daň nepočítaje.
-Podívej na tu automatickou modulaci... -Haló?
Dobře. Po zapnutí je třeba dodržovat dostatečnou vzdálenost.
-Promiň. -Tuhle si nech.
Když budeš mít potíže, zavolej.
-Hej, Tonyo! -Tiffany.
-Cože? -Jmenuju se Tiffany.
Loni jsme spolu doručovaly.
Jo, to je mi fuk.
Viděla jsem Wallyho Beckera a jeho sebranku
-honit doručovatelku po Hemlocku. -Do prdele.
Tak pojď, nováčku. Potřebujeme posilu.
-Pospěš si, malá. -Už jdu.
Pojďme.
Teenageři.
Podívej se, tamhle jsou hadrové panenky.
Super kostýmy, smrade.
Jak jsi mi to řekla?
Slyšels, kreténe.
Hele! Nech ji, ty slizoune.
Utíkej! Pospěš si, dělej!
Zatím, zoufalci!
Jeď!
Dávej pozor!
To bylo úžasné!
Viděly jste, jak se Wally tvářil? Nachcal si do gatí.
Banda ubožáků.
Měl tak dvě piva a myslí si, že je tvrďák.
Mimochodem, díky za pomoc.
Takže ty jsi Mac, že jo?
Jo. A?
Podívejme, mám fanynku.
Takže ty jsi ten první doručovatel v okolí, co nebyl... Však víš.
Doručovatel?
Práce vynáší půlku toho, co dřív,
což je nejspíš důvod, proč to teď dělá banda holek.
Takže...
ty musíš být ta od Brandmanů, co chodí trasu přes Maple.
-KJ. -Jo.
Brandmanova první národní banka?
A Brandmanova veřejná knihovna.
Můj dědeček je trochu... Víš...
Je to zatraceně velký zvíře.
-Že jo? -Mac.
-Jasně. -Těší mě.
-Tiff. -Ráda tě poznávám.
Jo.
Táta říká, že lidi jako vy maj vše.
Lidi jako vy?
Je nová. První jízda.
Jo, vypadá tak.
No, každopádně.
Brandmanová, Tonyo, Nováčku,
bylo to fajn, ale musím pohnout.
Tak zatím.
Nebo bychom mohly...
zůstat spolu.
Je den blbec.
To jo, ne, díky.
Vy skautky se můžete spojit, jestli chcete.
No tak, Mac. Nechápu, co je na tom špatně.
Dokonce bychom mohly dokončit celé trasy.
Chceš povýšit?
Ne, snažím se svou trasu dojet celá. Mám lepší věci na práci.
Navíc můžeme použít moji TRC-218 a rozdělit se do dvou skupin.
-Cože? -Má vysílačky, takže můžeme...
zůstat v kontaktu.
Dobře. Fajn.
Postarám se o to, abyste se vy tři nepočuraly.
Vyjedeme nahoru do Sunnydale a pak se rozdělíme do dvojic.
Vysílačka a školačka budou tým jedna.
Ty budeš se mnou, Nováčku.
Dobře, Big Macu.
Bože. Já tě nekousnu.
Pojeď.
Proč se ty staré příšery pořád převlíkaj?
Koledování jsem nechala v osmi.
Je to školní večírek, proboha.
Hej, krávy! Jo!
Zoufalci!
A jaký byl tvůj poslední kostým?
Chci říct, než jsi se plně ujala této čestné role.
Astronautka.
Tvůj?
Byla jsem Wayne Gretzky.
Co jsi byla ty, Mac?
Mac?
Medvídek.
Co jsi říkala?
Říkala jsem medvídek.
To muselo být ale roztomilé.
Byly mi čtyři.
A co ty, Nováčku?
-Byla jsem jednou. -Fakt?
Jo, je to hloupý, ale moje máma si dřív myslela,
že je to pro mě a sestru příliš nebezpečné.
Ve skutečnosti si myslím, že se jen bála mluvit se sousedy.
Protože nemá dobrou angličtinu.
Pak jsem to zkusila, ale bylo to jako: „Ne, díky, už jsem moc stará.“
-Můžete mi říkat Erin... -Počkej, Nováčku.
Zkus třetí kanál.
Zmáčkni ten velký čudlík na boku, kdyby se něco stalo.
-No tak, Tiff. -Jdeme.
Testuji. Zkouška, zkouška, příjem.
-Slyším tě. -Dobře.
No tak, nemáme na to celej den.
Má pršet?
KJ, k Oswaldovým musíme zkratkou.
Ne, tudy je to rychlejší.
Slez ze mě! Vypadni! Vypadni!
Hele! Hej!
-Hele! -Hele! Slez z ní!
-Hele! -Hele!
-Mac! -Vraťte se! Opravdu stateční, drsňáci!
-Vraťte se! -Bože!
Hele, kam jdeš?
-Jsi v pořádku? -Jo, jsem.
Kde je moje vysílačka?
Omlouvám se. Slibuju, že ti seženu jinou.
Nemožné. Víš kolik vánočních příplatků mě to stálo?
Zrovna dostala na prdel, Tonyo.
-Můžeš k ní být hodnější? -Byli to oni?
Nevím, neviděla jsem je. Myslím, že ano.
-Podle mě to byl Wally. -Je to dobrý. Je po všem.
Budeš v pořádku, jo? Rozchoď to.
Děkuju.
Paní Carsonová dole v ulici už bývá vzhůru.
-Zavoláme poldy. -Chlupatý nic neudělaj.
A co? Prostě to tak necháme?
Už mám dost toho, jak si se mnou dneska zahrávají.
Mám to stejně. Jen se snažíme doručovat noviny.
Je to veřejně prospěšné.
No...
Wallyho Beckera a jeho kumpánů se nebojím.
Já taky ne.
Čtyři, jedna, šest, šest.
Hele, šmejdi, jestli tohle slyšíte, tak se připravte.
Protože si jdeme pro svoje krámy.
No tak. Jdeme na to.
Věřte mi, šli tudy.
Můj bratr a jeho přátelé tu taky pořád paří.
Musí to být párty.
Ty mi přijdeš spíš jako typ na šampaňské, ne?
Zhasni světla, zhasni světla. Nech je tak.
No tak, jdeme.
Tak jo.
Pět babek na to, že Wally a jeho kámoši se tam schovávaj.
Takže my se s nimi opravdu budeme prát?
To je náš plán?
Ne. Jestli je Tiffanyina vysílačka rozbitá, tak je zabijeme.
Zatraceně správně.
Co je to za smrad?
Něco tu smrdí jako starý ponožky z tělocvičny a zvratky.
Už ses někdy předtím prala, Nováčku?
Takže už jo? Dobře, ukaž mi pěst.
Ne. Palec musíš mít venku, jinak si ho zlomíš.
Vždycky je můžeš nakopat. Kousání taky funguje.
Hele, slyšíte to, lidi?
Jdeme. Jsou ve sklepě.
Děsně strašidelnej sklep?
Jasně, proč ne?
Zhasni to.
Pojďme ty pozéry vykouřit.
Počkej. Mám to.
Dobře. Běž.
-Připraveni? Tak jdeme. -Jo.
Nazdar, zabedněnci!
Vraťte nám naši vysílačku!
Vím, že jsi to byl ty!
Prostě to vem!
Tiffany!
Mac! Pozor!
V pohodě?
Kdo to sakra byl?
Nevím, ale docela určitě to nebyl Wally Becker!
Teď bychom tu neměly být.
Pořád mají mou vysílačku.
Koho zajímá vysílačka? Viděla jsi, jak se tvářil?
Běžte!
Jak se odsud dostaneme?
-Co to ten chlap měl s tváří? -Lidi!
Kolik je hodin?
Třicet minut do východu slunce.
Ale je takové světlo.
Nebo by tolik aspoň mělo být.
-Musím se dostat domů. -I já.
Kašlu na to. Běžte!
-No tak! -No tak!
-Rychle. -Jdeme.
Co se to děje?
Můj dům není daleko.
Pohyb! Vypadneme odsud!
Kdo to byl?
-Mac, kde máš telefon? -Nech mě přemýšlet.
Proč to nebe vypadá takhle?
Uklidněte se!
-Co to děláš? -Nic.
Nováčku. Seď.
Viděly jste... Viděly jste tu oblohu, že jo?
Není tu elektřina.
Dylane? Tati?
Možná jsou v práci?
Cože? Ne. Továrna ještě není otevřená.
Mého bratra na kopání příkopu nevzali.
Jsou tvoje?
To je jedno.
Ne všichni bydlí v katalogu JC Penney.
Nechtěla jsem...
Jo, to je fuk.
Tohle je divný. Můj táta bez cigaret nikam nechodí.
Možná už všechny evakuovali.
Tak se během jaderného útoku postupuje.
To ale nevíme.
-Myslíš, že to mohli být mimozemšťané? -Jen říkám, že nevíme.
Kde mám vysílačku?
-Co je to za jazyk? -Myslím, že ruština.
-To není vtipný. -No tak.
Nesnažím se být vtipná!
Dobře, holky, něco je tady vážně špatně.
Vím, že tohle bude znít šíleně,
ale viděly jste cestou sem nějaké lidi?
No tak. Je zatraceně brzo ráno.
Ne, má pravdu.
Jak o tom přemýšlím, taky jsem neviděla žádné jedoucí auto.
A ty?
Ne.
Já... musím jít.
Co? Promiň, prcku. Taková možnost není.
Nemáme tušení, co se tam venku děje,
a nepůjdu ven, abych tě zachraňovala.
Mac, uklidni se. Ježiši!
Donuť mě.
Ty tomu nerozumíš, jasný?
Nemůžu čekat. Moje máma nemůže jít do banky sama.
Nejsem jako vy. Lidi mě potřebují.
-Co to má sakra znamenat? -Jo.
Omlouvám se.
Nemyslela jsem to tak, já jen... Její angličtina...
-Jestli je to nějaký druh... -Invaze?
Pohotovost!
Ona to nepochopí, jasný?
Teď mě pusťte.
Nováčku... Je mi líto, ale ne. Mac má pravdu.
Nejlepší bude se neukazovat.
-Skrčit se a skrýt. -Tiffany.
Potom je rozhodnuto.
Nikdo dovnitř...
...ani ven.
Počkáme tady.
No, jestli je to nějaký druh invaze,
aspoň nemusím nosit ty blbý šaty, co mi máma koupila na bar micvu.
Co je sakra bar micva?
S tím si nedělej starost.
Dělám to jen jeden rok, ale mám tolik příhod.
Neříkej.
Horší než chlap, co myslel, že jsem vzala noviny?
Mnohem horší.
Jako tenkrát. Šla jsem vyzvedávat po ulici Marion,
byl tam chlap, co odebíral už věky.
Zazvonila jsem, připravila si celej proslov
a když se otevřely dveře, stál tam úplně nahý.
-Žádné spodní prádlo nebo tak něco? -Nahej zadek.
-To je nechutný. -Bože!
Ukázalo se, že trpěl somnambulismem.
Je to nakažlivé?
Ne, to je náměsíčnost. Celou tu dobu spal.
Hádám, že jeho předplatné bylo zrušeno.
-Jasně, že ano. -Hele, to nic není.
Když jsem začínala já, byla tu banda mladších kluků,
kteří končili noční směny v továrně,
a ti po mně na Amherstu házeli plechovky s pivem.
-To je šílený. -Fakt šílený.
Bylo to naprosté plýtvání dobrým pivem.
Na. Vem si.
-Kde jsi to vzala? -Díky.
Rozdáváme je každý rok na Halloween.
Ty velké?
Moje rodina rozdává jen ty malé.
Jo.
Moje máma se snaží, aby nás sousedi měli rádi.
Naši sousedi nás moc rádi nemají.
Já tě mám ráda.
-I já. -Postřeh.
-Dobrej hod, blbko. -Dobrej postřeh.
Díky.
-Lidi, slyšíte to? -Co je to?
-Co to sakra...
-Co je to? -Měly bychom jít. Musíme jít.
Nechoďte k oknům.
Dobře.
Zatraceně.
Lidi, to jsou Sověti.
Je tam někdo?
Jsou tam venku lidi?
-Mac, co je to? -Co myslíš?
-Je tátova. -Mac.
-Nedělejme to. -Polož tu zbraň, Mac.
Brácha mi ukázal, kde to je.
-Mac, polož tu zbraň. -Miř dolů.
Venku je zatracená invaze.
-Jsme samy. -Polož tu zbraň.
-Polož ji. -Ani není nabitá.
-Prostě přestaň. -Nesahej na mě!
Je někdo... je někdo zraněný?
Proboha!
Co jsi to udělala?
Erin!
Erin.
Erin. Nesmíš umřít.
-To je dobrý. -Je v pořádku?
-Kdo řídí? -Tiffany.
Jsme blízko, Tiff?
Vezeme tě do nemocnice, ano?
Zůstaň s námi, Erin.
Jaká je hlavní melodie z toho představení?
No tak, Erin.
-Growing Pains... -Growing Pains, jo.
Tu show miluju.
Podepiš to, jo?
Ukaž mi znovu ten úsměv...
To je ono. Pokračuj.
Ztrácíme ji, Tiff.
Nemůžeš jet rychleji? Jedem!
Máme mě nechala jednou řídit na parkovišti, jo?
-Zůstaň vzhůru, ano? -Bude v pohodě, ne?
Vydrž!
Kdo to sakra je?
-Řiď, prosím! -Snažím se.
To je zas ten chlápek z baráku!
Ne!
Ahoj, dítě.
Jsme mrtvé?
Ne každý, koho zastřelí, zemře.
Budoucnost nepatří zbabělcům.
Patří odvážným.
No tak! Zvedněte ji. Erin, vstávej.
Kam to jedeme?
-Zastavily jsme se. -Sakra.
No tak.
-Rychle! -Už musíme!
Pohyb!
-Kam jsi nás to vzala? -Kde to sakra jsme?
Položte ji. Pomalu.
My jsme letěly?
Kamarádka bude v pořádku. Cestovali jsme.
-Rozumíte slovu „cestovat“? -Co tím myslíš?
Ta blbá věc...
-Kdo je ten chlap? -Namočily jste se do něčeho, co...
Vybrali jste si blbou chvíli.
-Já věděla, že jsou to Sověti. -Teď ne.
Zpátky do kapsle! Vysvětlím vám to, až budete v bezpečí.
Ona sakra zemře!
-Brzo tu budou. -Kdo?
Lidi, prosím!
Zpátky! Varuju tě!
Myslím, že si to neuvědomuješ, ale jsi daleko od domova.
-Jsou tady! -Pomoz mi ji zvednout!
No tak, jdeme!
Běžte!
To nemůže být pravda!
Panebože! Fakt se to děje!
Fakt se to děje!
No tak!
Jsi naživu! Jak to, že ještě stojíš?
-Pokračujte! -Běžte!
No tak!
Vem si to! Odboj...
Běžte domů.
Tomu nerozumím! Co je to?
Co chtějí?
Tiff, musíme jít!
No tak.
-Běžte. -Pojďme, Erin, no tak.
-Pojď! -Jdeme.
Stůjte! Holky, stůjte!
Oni je zavraždili.
Počkat, jak to, že nejsi mrtvá?
To není...
-To není možné. -Bože! Myslela jsem, že jsi mrtvá.
-Skoro jo. -Nováčku, je mi to líto.
Omlouvám se, nechtěla jsem.
Jmenuji se Erin. Ne Nováček! Jmenuji se Erin, jasný?
Dobře. Je mi to líto, Erin. Dobře?
Nechtěla jsem. Byla to nehoda.
Je ještě některá z vás zraněná?
Nevím, co jsem.
Pokud jsme tam, kde myslím, tak můj dům není daleko, jasné?
-Prostě musíme jít dál. -Jo. Nic proti tomu.
Ani hnout!
Jste Odboj?
-Co je Odboj? -Prosím.
Stát.
-Stát! -Nestřílejte, prosím!
Hele! To je ono?
Po tomhle jdeš?
On je... je mrtvý?
-Je... -Kurva...
Nehýbe se.
Chtěl nás zabít.
Je to přímo tady.
-Otevři dveře. -Snažím se.
Mami? Missy!
-Zujte se. -Proud zas funguje.
-Mami. Mami! -Díkybohu.
Missy!
Hej!
Kdo je tam?
Volám policajty.
-To je tvá máma? -Ne.
-Co děláš v mém domě? -Co děláš v mém domě?
-Bydlím tu. -Ne, já tady bydlím.
Erin, je to určitě správný dům?
Erin, tohle musíš vidět.
Jak to, že znáš moje jméno?
Kdo sakra jste, děcka?
Ne.
Ne. To není možné.
Počkat. To je ona.
O čem to sakra mluvíš? Kdo ona?
Podívej se na ni.
Panebože.
To není možný.
-Kurva! -Ty vole.
VĚNOVÁNO PAMÁTCE YANG YANG LIU
Překlad titulků: Renata_C
Kreativní dohled Tereza Němcová