Trebuia mai mult din încheietură.
Sigur. Din încheietură.
Nu știu de ce acum vrei brusc să joci.
În cinci ani de când ești membru, te-am văzut doar la bar.
Am vrut să petrec timp cu tine, Marisa.
Nu ne-am mai văzut de când a murit tata.
Nu ne vedem niciodată.
Ce vrei? Sigur vrei ceva.
Știi ce se va întâmpla cu holdingul și cu restul?
O să fie complicat acum, că tata nu mai e.
Consiliul de administrație vrea mai multă putere. Corect?
Vor să te îndepărteze.
Ce?
Dar nu te preocupa, ți-am găsit deja un post.
Te vei ocupa de contabilitatea firmei de curățenie.
Ce tot spui?
Contabil la firma de curățenie? Eu sunt directorul general!
Ai fost.
S-a votat ieri.
Și ai fost de acord? O să permiți asta?
Puțină muncă îți va prinde bine
și vei lucra cu Néstor. Poate mai înveți câte ceva.
În niciun caz! Eu acolo nu lucrez.
- Marisa, așteaptă! - Ce e?
Rahat! Am uitat că trebuie s-o iau pe fată.
Nu-ți face griji!
O ia Matías de la călărie.
Călărie?
Da, i-am plătit lecțiile. Am discutat cu Rosa.
De ce nu mi-ai spus?
S-ar putea să nu fiu bun la golf, dar știu să călăresc.
Fii serios!
Ai câștigat o medalie când aveai 15 ani!
Cred că e mai bine dacă învață de la campionul Spaniei.
Nu. E copilul meu, așa că eu decid.
E o Roselló!
Una de soi bun. Și nu permit ca asta să se schimbe.
De aia plătesc ce tatăl ei nu poate,
pentru că a ales să nu muncească și să trăiască pe spinarea altora.
N-am dreptate?
Cum spuneam...
Și, pentru că tot n-ai nimic de făcut,
n-ai vrea să-mi cari crosele?
Unde naiba e mingea?
Rahat!
La dracu'!
FĂRĂ URMĂ
Cata! Nu te mișca!
La dracu'!
- Uită-te la mine! - Ce ați făcut?
Noi?
Prietenul tău a împușcat-o!
Cati!
Bine. Ține apăsat pe rană! Mergem la spital.
Nu! Nu la spital!
Acolo o să ne aresteze.
Sunt bine, pot scoate singură glonțul.
- Delirează. Aduc mașina. - Nu la spital!
- Atunci, unde dracu'? - Știu un loc.
Tu cine ești?
- Oprește aici! - Respiră!
- Farmacia e acolo. - Te duci tu, Desi?
- În dreapta. - Da.
Bună!
Morfina e în seif. Ia-o! Nu vreau probleme.
Nu. Avem nevoie de ajutorul dvs.
pentru că nu putem merge la poliție și nici denunța.
Isa, sunt prietenele mele.
Nu aici. Mergeți în încăperea din spate.
Bisturiu, clește și fir.
Am tampoane de tifon și alcool. Aici nu e spital.
Orice aveți.
Dnă, porniți televizorul și dați-l tare, vă rog.
Bine. Ce să fac?
Asta-i tot ce avem?
Ar funcționa la o julitură când sari coarda,
dar eu trebuie să scot un nenorocit de glonț!
- Am pensetă. - Adu-o!
- Bine. - Desi!
- Irene! - Ce?
- Șireturile tale. - Ce?
Șireturile de la pantofi.
Scoate-le și dezinfectează-le!
Desi, adu oglinda!
Mai sus.
- Mă ia cu amețeală. - Dă-i-o lui Irene!
Nu. Liniștește-te, n-o să te las.
- De ce spui asta? - Fără vreun motiv.
- Ai spus-o dintr-un motiv. - Nu.
Nu începeți! Concentrați-vă!
Nu-mi vine să cred că fugeai cu Ubaldo.
El a luat toți banii!
Am spus că îmi pare rău.
Ți-am spus, m-a păcălit.
Din nou! Te-a păcălit din nou.
Da, din nou! Pentru că nu sunt la fel de inteligentă ca tine. Corect?
- Tu, care niciodată n-ai greșit. - Ba greșesc.
- Da, greșesc. - Dar nu recunoști niciodată. Nu-i așa?
Ai sunat-o pe Irene și i-ai spus unde suntem.
Ce te așteptai să cred?
Voiai să te întorci la ea. Corect?
Nu!
- Nu. - Nu, pentru că...
- Sigur că nu. - Erai atât de beată,
că nici măcar nu-ți amintești. Aproape că te-ai cuplat cu blondina.
Pe bune?
Cel puțin mi-am amintit că Eduardo Roselló a mințit despre alibi.
M-am îmbătat pentru că plecam în Mexic.
Toți trei plecam!
- Doamne! - Ce faci?
Rezistă!
Irene, ce faci?
Glonțul.
Mai întâi scoatem glonțul. Apoi ne certăm.
Nu-mi pasă dacă tu ai vrut să te întorci la fostul
sau dacă tu te-ai dat la nu știu cine. Acum trebuie să ne înțelegem,
pentru că suntem în rahat! Da?
Cati, îmi pare rău.
- Îmi pare rău. - Mă doare, idioato!
- Îmi pare rău. - Nu mă atinge!
- Bine. Mă ierți? - Da.
Respiră! Respiră cu mine!
- Mă doare atât de rău! - E în regulă.
Da, Lucrecia?
Ești bine?
Da. Înmormântarea e în curând.
Așa e. Am sunat pentru că s-a confirmat.
Dă-mi o oglindă, Almudena!
Rușii vor fi eliberați astăzi.
- Mulțumesc. - Nicio problemă.
Néstor, cu toată chestia asta cu inaugurarea,
voi fi înconjurată de șacali și de lingăi.
Înțelegi? Trebuie să fim discreți.
Deci le plătești cât le datorezi și nu-i mai vezi vreodată.
E clar?
E clar, Néstor?
Este, Lu. Cât se poate de clar.
Asta îmi place să aud.
De acum încolo, cum spunem?
Cu toate motoarele...
Înainte!
Foarte bine.
Nu.
Vă mulțumim că ați venit.
Buna dimineața. Mulțumesc.
Îmi face o mare plăcere să vă văd pe toți aici.
ALICANTE SPUNE „DA” RECICLĂRII
Mulțumesc.
E o onoare să vă pot vorbi astăzi aici,
pentru că asta înseamnă că toată munca,
efortul și dăruirea din ultimele câteva luni
au dat roade.
A fost greu, dar am reușit.
Cusută și plină de medicamente.
Astăzi, începem construirea unei stații de reciclare,
dar și a unui nou viitor pentru acest cartier.
- Astăzi, creăm locuri de muncă... - La naiba!
... și îmbunătățim viețile oamenilor din Alicante.
Mulțumesc.
La dracu', felicitări, mamă!
Bravo! Probabil ești tare mulțumită de tine!
Mama ta știe că a greșit.
Trebuie să vorbești cu ea, Desi.
De unde-ai scos asta?
Ai vorbit cu ea?
M-a sunat Miguel.
Erau îngrijorați și au cerut ajutor.
Desigur! Atât de îngrijorați, încât ea i-a condus pe ruși la mine.
A încercat să te protejează. Ce altceva putea face?
- Să împuște pe toată lumea? - Nu știu. Poate să sune la poliție?
Corect. Cum ai făcut tu.
De ce-i iei apărarea? De ce-ți pasă?
Eram pe punctul de a-ți spune.
Te doare?
Doare mai mult că te-am dezamăgit.
Ia uite ce mai teatru!
Nu râde de mine, la naiba! Vorbesc serios.
Ar fi trebuit să vorbesc cu vecinii.
Ar fi trebuit să vorbesc cu tine.
Am greșit cu toate.
Uneori, nu trebuie să faci nimic.
Dacă dau de necaz, mă și scot din necaz.
Dacă am nevoie de ajutor, și n-am, atunci, aș apela la tine.
Sunt mama ta!
Cum să nu te ajut?
Uite!
De la căzăturile din copilărie
și am căzut de multe ori, pentru că-mi veneau numai prostii în cap.
Toată viața mea,
nu m-ai ridicat vreodată.
Ca să înveți să te descurci singură!
Exact.
Uite ce bine ai ajuns!
Te caută poliția.
Ne-au prostit, mamă. Și pe tine. Întregul cartier.
Nemernicii ăia fac ce fac mereu.
Dau afară oamenii din casele lor și nu-i mai interesează.
Dar, dacă îi prindem, poate ce ai semnat nu va mai conta.
Poate reușim să reparăm răul făcut.
O să-l reparăm.
Împreună.
Scuze.
Cata se simte mai bine.
Trebuie să vorbim.
De aia l-am sunat pe partenerul tău,
dar scârba aia a vrut să ne aresteze.
Depui mărturie în instanță împotriva lui Eduardo Roselló?
- Da. - Bine.
Sună-ți șeful, chiar acum!
Stai, nu e atât de ușor.
Mulțumesc.
Un alibi fals nu înseamnă automat că ești criminal.
Dar banii, da.
Și sigur va primi o parte din moștenire.
O parte mare.
O fi el un Roselló,
dar acum trăiește de pe azi pe mâine.
Recent, a renunțat la abonamentul la Filarmonică,
la șofer, la antrenorul personal.
Îmi pare atât de rău pentru el! Săracul!
Nu mai e decât membru al clubului de golf,
pentru că familia îi plătește cotizația. Nici măcar nu joacă.
Ce e?
Avea o crosă de golf în garaj.
Da, am văzut-o când am rămas încuiate acolo.
A pus-o în portbagaj.
Autopsia a spus
că a fost traumatism cranian cu obiect contondent.
Dumnezeule...
A omorât-o cu crosa de golf.
Crosa de golf!
Te întorci la club. Da? Ca și cum nu s-ar fi întâmplat nimic.
Te ținem la curent.
Bine.
Cata, Isabel zice că poți rămâne aici cât e nevoie.
Nu. Nu o putem lăsa singură aici.
Rămân eu cu ea.
Nu vreau să aud nimic.
Noi două.
Hai să-l prindem pe nemernic!
SAFARI CAR CUMPĂRĂM ȘI VINDEM
IA-O ACASĂ ASTĂZI
Mașina asta e o bestie.
Are 280 de cai-putere.
Când atinge 3.000 RPM, zici că ești într-un montagnes russes.
- Cât face? - Nu prea mult.
La cât de dornic pari s-o iei, e foarte ieftină.
La naiba!
Șeful meu avea una. O frumusețe!
Mi-a împrumutat-o odată,
la prima întâlnire cu soția mea.
Dar știi ce?
Ei nu i-a plăcut.
Mulțumesc, doamnă.
Acum liniștește-te și încearcă să te odihnești.
Dacă ai nevoie de ceva, sunt afară. Da?
Scumpo, am...
Ubaldo, nenorocitu' dracului!
Unde mama dracu' ești, nemernicule? Am fost împușcată.
Nu se poate, Cata!
Nu se poate! Ești bine? Ce s-a întâmplat?
Ce s-a întâmplat?
Vrei să știi ce s-a întâmplat? Ai furat de la mine și ai fugit.
Ești mai rău decât atunci când eram căsătoriți.
Nu. N-am fugit. M-am speriat.
Desi chemase poliția.
Ca să ne ajute pentru că avea o pistă, Ubaldo.
Să ne ajute? De când ne ajută pe noi poliția?
Nu ne vor ajuta niciodată, Cata.
Să-ți intre bine în cap, la naiba!
Păi, deja ne ajută.
Irene ne-a ajutat mult, ca să știi.
Irene? Știi ceva? I s-a luat cazul.
V-a ajutat pentru că sunt prietene.
Dar ce-o să se întâmple după toate astea?
Crezi că ceilalți gabori sau judecătorul vă vor ajuta?
Un judecător o să ajute două amărâte de femei de serviciu?
Uite, Cata!
O să fac rost de acte pentru tine.
Pentru tine și pentru prietena ta.
Și vă dau banii înapoi, ce a mai rămas din ei.
Apoi ne întoarcem în Mexic.
Tu și eu, împreună.
Dacă vrei.
Dar, dacă nu vrei să fim împreună,
mergem fiecare pe drumul lui.
Dar chiar sper că vrei.
Ubaldo?
Alo?
E totul în regulă?
Poți așeza florile acum, scumpo.
Crezi că s-au iubit cu adevărat?
Cine? Néstor și Marisa?
A fost ca-n orice cuplu, presupun.
La început, totul e numai lapte și miere, dar apoi...
Corect.
Apoi încep certurile, momentele grele, neîncrederea...
Mesaje la beție, în miez de noapte...
Apropo,
când ți-am ascultat mesajul,
eram cu fratele și cu mama ta.
Poftim?
Ce spui?
Mama a auzit când spuneai...
- Că vrei să-mi dai limbi. - Taci!
- Încetează! - Taci! Doamne, ce jenant!
- O duc pe Sofía acasă. - Bine.
La revedere, scumpo!
Rosa!
Stai liniștită, luna asta plătesc pensia alimentară,
cu dobândă.
Eduardo, te rog, nu e nici locul, nici momentul.
Nu mă crezi, nu-i așa?
Păi, să crezi! Pentru că lucrurile vor fi altfel de acum.
Sigur.
Vino!
Desi,
mama ta nici măcar nu știa că nu mai suntem împreună.
Putem să nu mai vorbim despre mama, te rog?
Bine. Să vorbim despre caz.
Da.
Marlene. Ai spus
că Eduardo a lovit-o și că avea vânătăi peste tot.
Te-ai cuplat cu ea?
De ce-ți pasă?
Ai dreptate, nu-mi pasă ce faci sau nu faci.
Da, chiar nu-ți pasă.
Vrei să-mi pese sau nu?
Nu! Vreau să ai încredere în mine!
- Am încredere în tine. - Da?
Da. Dar nu-mi spui niciodată tot... Stai!
- Ce faci? - Lasă-te-n jos, ies.
- Unde e Eduardo? - Nu știu. Nu-l văd.
Nici pe Néstor nu-l văd.
Dar toți ceilalți au plecat.
Ei unde sunt?
Să mergem!
Irene, nu! O să te vadă!
- Să intrăm! - Nu, Irene.
Dacă au ieșit prin spate?
- Desi. Haide! - Nu!
Ce mama dracu'!
La dracu!
Ce vrei?
Serios, Eduardo, orice ar fi, sunt sigur că poate aștepta.
Vreau să vorbim despre testament.
- Chiar în momentul ăsta? - Sora mea e deja îngropată.
- Deci, hai să vorbim! - Mai vrei bani?
Asta e?
Atunci, muncește!
La naiba, muncește!
Ca tine? Când o regulezi pe dna consilier?
Ce ai zis?
- Ce spui? - Ce spun?
Aseară, am venit să discutăm despre asta, dar am văzut că erai ocupat.
Asta e viața mea personală.
Asta e moștenirea mea.
Asta e moștenirea mea!
Să ne liniștim!
Bine, Eduardito,
ce vrei?
Spune-mi!
Pentru început, pantofii tăi.
Dă-mi pantofii
sau trimit asta la toate ziarele.
Ești dus rău.
Ce fac?
Schimb de pantofi.
Poate că e vreun ritual funerar elegant.
Păi,
clar e altceva.
Sunt frumoși.
Mulțumesc.
Mulțumesc, cumnate.
Pentru ăștia
și pentru tot ce-o să-mi dai.
Ne vedem după-amiază.
- Rahat! - Vine. Să mergem!
Ești om de onoare.
Destul cu rahatul despre onoare.
- Vreau... - Stai liniștit!
Și eu sunt om de onoare. O să le găsim pe cățelele alea.
Trebuie să faci altceva mai întâi.
Bine, Vicente.
O să fie gata în câteva ore.
Eu sunt Ubaldo.
Vicente.
De acum înainte, ăsta va fi numele tău. Obișnuiește-te!
Te rog, de ce Vicente?
Donovan. Mereu am vrut să mă fi chemat Donovan.
Uite, încep cu celelalte.
Dacă vrei anumite nume, să-mi zici.
Altfel, le aleg eu.
Bine, lasă-mă să întreb.
Iubire!
Salută-ți noul soț,
Vicente.
Îți place?
Gândește-te cum vrei să te cheme. Mă gândeam la Macarena sau Estela.
Și spune-mi unde ești, ca să vin să te iau.
Iubitul tău Vicente, salvatorul.
- Chiar te întorci la idiotul ăsta? - Nu.
Nu știu.
E tăticul fetiței mele.
E tatăl ei, nu tăticul ei.
Ăla e un titlu care se câștigă.
Încearcă.
Asta zicea Damián mereu. Că încearcă.
A încercat să se lase de băut,
a încercat să-și găsească de lucru,
a încercat să aibă grijă de copii.
De când nu mai sunteți împreună?
Nu de destul timp.
Ascultă, familia înseamnă oamenii care sunt mereu lângă tine,
indiferent de ce se întâmplă.
Și, dacă ticălosul ăla n-o să fie lângă tine, ne ai pe noi.
Mulțumesc.
Tot ce vreau e ca fata mea să fie bine.
Să fie fericită. Asta e tot.
Ascultă-mă, Cata!
Ca mamă, am făcut mii de greșeli.
Dar ceva am făcut bine,
și anume că i-am crescut departe de tatăl lor.
SIGUR VREȚI SĂ ȘTERGEȚI ACEST CONTACT? - NU/DA
ACEST CONTACT NU MAI EXISTĂ
Bine, grozav.
Când intră, stai de șase,
iar eu iau crosa din portbagaj și fugim.
Nu. Tu stai de șase. Iau eu crosa.
Dacă te vede, suntem terminate.
Ești polițista care-l urmărește.
- Dacă te vede? - Și dacă te vede pe tine?
Nu mă vede, sunt mai rapidă decât tine, fată.
Desi, nu. Desi!
La dracu'!
Haide!
Nu e aici.
Cum adică?
Întoarce-te!
La revedere, mulțumesc!
Rahat!
Nu!
Rahat!
Fată, crosa nu-i aici și mașina s-a pus în mișcare.
Urmărește-ne! Da? Urmărește-ne!
Dumnezeule...
Ce dracu'?
Ce se întâmplă?
Ce dracu' înseamnă asta? Ieșiți afară!
Ai ceva ce vrem noi și-l vom obține.
Vino! Rămâi acolo!
Nenorociților!
Bine. Ce vreți? Bani?
Banii familiei mele?
Nu vă dau niciun afurisit de bănuț!
La naiba, mișcă!
Desi!
Dumnezeule!
- Ești bine? - Da.
Unde sunt?
L-au luat.
I-au cerut lui Eduardo ceva,
dar el nu le-a dat. Așa c-au început să-l înjure în rusă sau ceva.
Uite!
I-am înregistrat pe telefon.
Ce?
N-am găsit crosa, dar poate, cu videoclipul, îl prindem...
Fir-ar al dracului!
Bine. Dar asta...
E rece!
Bine, gata!
Ascultă-mă!
Spune-mi cum sună asta. Bine?
Eduardo e falit. Corect?
Deci ia bani murdari de la Máñez și Bayetas.
Marisa află, se ceartă
și el o omoară.
Apoi îi cheamă pe ruși să-l scape de cadavru
și se duce la Marlene ca să aibă alibi.
Da, un rahat viclean.
Dar, mai întâi, ia crosa de golf
și le lasă rușilor geanta cu bani pe care ajungeți s-o luați voi.
Din greșeală.
Da. Dar ei vă urmăresc.
Și nu vă prind, așa că-l caută pe Eduardo.
Poliția îi arestează, apoi îi eliberează.
Așa procedați voi.
Se cheamă că ești eliberat pe cauțiune până la proces.
Desigur, Eduardo pretinde că nu-i cunoaște.
Deci îl găsesc din nou pe Eduardo și-i cer banii,
ceea ce apare în înregistrare.
Datorită mie!
A mințit de la început.
Dacă toată lumea ar spune adevărul, ai rămâne fără serviciu.
Bine. Deci
o să vorbesc cu comisarul.
Tu mergi să le iei pe Cata
și pe Marlene. Trebuie să depună mărturie.
Înregistrarea ta nu e suficient.
Dar mi-am riscat viața pentru asta.
Va trebui să-mi dai o medalie.
Uite-ți medalia!
Nu!
Stați! M-am enervat înainte, dar vă pot da...
Doar o secundă.
Zece...
Nu, așteptați!
Optsprezece euro.
Asta e tot ce am, jur.
Nu am nimic la bancă.
Scoate telefonul!
- Nu vreți bani? - Telefonul.
Da. Sigur. Îmi pare rău.
- PIN-ul? - E amprenta mea.
Atunci, deblochează-l!
Néstor v-a trimis?
Nenorocitul!
Deblochează-l!
Știți ce e aici?
Pun pariu că nu v-a spus.
E un videoclip care l-ar putea înfunda.
Néstor e un împuțit de bogătan!
Dacă-mi dați drumul, îl putem stoarce de bani. Jur!
Îi putem împărți în mod egal. Jumate-jumate.
Nu? Șaizeci la sută și patruzeci la sută.
Fă cum îți spun!
E spre binele tău.
I-am văzut pe ăștia făcând chestii groaznice.
Tu pari un om bun.
Deblochează-l!
Néstor e un ticălos!
Viața e de rahat.
Ticăloșii câștigă mereu.
Deblochează-l!
Nenorocitule! Îl deblocam!
- Dar dacă se bloca la loc mai târziu? - Ia de-aici!
Bunicule! Bunicule! Bunicule, nu...
Sergei, ajutor! Ajută-mă!
Irene!
Ce e de nu putea aștepta până mâine?
Intră!
- Știu că nu mai lucrez la caz. - Da.
Dar am... Mulțumesc.
Am dovezi că Eduardo Roselló
a plănuit uciderea surorii lui.
La naiba, Irene! N-ai terminat cu asta?
Ascultați-mă,
acum două ore, era cu familia Poliakoff.
Îi cunoaște foarte bine.
Se pare că le datorează o mulțime de bani.
Suficienți pentru a plăti un asasinat.
Ai vreo dovadă în sensul ăsta?
Am ceva.
FACEM FOTOGRAFII PENTRU CĂRȚI DE IDENTITATE
Poate nu trebuie să spun, dar arată super.
Să vedem.
Estela.
Deci îți dau banii și plec. Da?
Pentru încă 20 de euro, îți dau o altă geantă. Asta-i prea voluminoasă.
Să vedem ce ai.
Cea roz.
Lui Esme o să-i placă asta!
Da, să vedem.
Poftim!
Mai știe cineva?
Nimeni. Doar Luis.
Luis?
Da, pentru că fetele l-au sunat și i-au spus despre alibiul fals.
A împușcat-o pe Catalina Pardo cu...
Nu a raportat incidentul?
Nu.
Îl sun pe judecător și la Controlul Intern.
Irene, sper că nu te înșeli în legătură cu asta.
Dar ai zis c-o să ne ajuți, nu?
Dacă ți-e frică de Eduardo, să știi că, de îndată ce vorbești,
judecătorul îl bagă la închisoare.
Și ne-ai ajuta să fim libere din nou.
Așa e.
Dar cum rămâne cu mine?
Eu depun mărturie, apoi mă întorc la clubul ăsta de rahat,
ca să mă ocup de niște scârboși.
Păi, te întorci și dacă nu depui mărturie. Corect?
De fapt, nu.
Polițistul ăla mi-a zis că, dacă tac și plec,
mi se vor da bani și cetățenie.
S-o iau de la capăt.
Care polițist? Cel care m-a împușcat?
Uite, nu sunt proastă.
Am vorbit cu șeful lui. A zis că se ocupă de tot.
- Da? - Irene!
Ești cu comisarul?
Sigur. Ce e?
Trebuie să ieși de acolo.
- O sun înapoi. - Da.
La naiba, Irene!
Rahat!
- Irene? - Cata!
Nu! Nu închide!
Așteaptă!
Trebuie să-ți spun ceva important.
Vin.
De ce o ia așa?
Rahat!
Să mergem!
Nu, stai!
Spune-i lui Desi, Ubaldo!
Ascultă!
Nu Eduardo a ucis-o pe Marisa Roselló.
Néstor a fost. Am dovezi.
Subtitrarea: Veronica Vasilescu
Redactor Robert Ciubotaru