Unde ai fost? Ai întârziat.
Am spus, unde ai...
Ce s-a întâmplat? Ești bine?
Marcus!
POLIȚIA
JUNGLA
14 ZILE MAI TÂRZIU
Care-i treaba?
N-avem nimic de mâncare.
N-avem mâncare de zilele trecute?
Doar nu-i gata deja.
Nu-i niște orez și alte chestii?
Hai că mă duc la magazin și iau ceva de mâncare, bine?
Vezi să faci duș
și să fii gata de culcare până mă întorc eu.
Bine, super.
Marcus, tu ești?
Iubitule, ascultă...
Nu mă simt prea bine.
Poți să-mi împrumuți 20 de lire?
- Trebuie să-mi iau medicamente. - N-am bani.
Ai mâncat ceva?
Mă duc să iau niște pizza, poate vrei și tu.
Frica.
Când ești tânăr, negru și din cartier,
frica e unul dintre lucrurile pe care ai fost învățat să nu le arăți.
Ni se spune: „Te face să pari slab.
„Te face o țintă.”
Păi, și ce poți să faci în privința asta?
Înveți s-o ascunzi,
o maschezi prin diferite comportamente,
cum ar fi furia sau agresivitatea.
Așa, nimeni nu-și dă seama că-ți era frică.
Și că, în interiorul tău, încă ești un copilaș speriat,
care a fost forțat să crească repede.
Nu pentru că ai vrut asta, ci pentru că a trebuit
pentru a supraviețui.
Și știți ce? Majoritatea celor de dinafară nu pot înțelege asta.
Modul nostru de viață.
Felul cum arătăm.
Stilul nostru, cu lanțuri, diamante.
Uneori purtăm haine de firmă din cap până-n picioare,
chiar și când suntem faliți sau n-avem bani de chirie.
Pentru ei e ciudat, gen...
limbajul nostru,
modul în care vorbim și comunicăm unii cu alții,
care e zgomotos, uneori animat,
chiar agresiv.
Dar hai să-ncerc să vă explic.
Majoritatea dintre noi n-am venit din familii cu prea multe.
Noi suntem copii de imigranți, născuți pe meleaguri străine.
Am crescut fără a ne integra prea bine, confuzi, între două culturi,
niciuna dintre ele neacceptându-ne pe deplin, așa că...
ne-am creat propria cultură.
Ne ținem glugile pe cap ca să spunem „duceți-vă naibii”
unei societăți care nu ne-a acceptat din start.
E ca o uniformă pentru noi.
Reprezintă mentalitatea noastră, într-un fel.
Cuvintele și dialectul reflectă
mediul unde am fost crescuți.
Unul aspru și neiertător.
Ne îmbrăcăm așa, în haine de firmă,
cu aur în gură și diamante la gât,
purtând ceasuri scumpe la mână, doar ca să ne simțim importanți,
doar ca să ne simțim un pic valoroși într-o societate
care ne spune pentru totdeauna că n-avem nicio valoare.
Nu trebuie să fii savant să-nțelegi asta.
E legea cauzei și a efectului, presupun.
După cum am zis, familiile noastre n-au avut prea multe.
De fiecare dată când ieșim afară, sărbătorim cât de departe am ajuns,
dar e și o reamintire pentru cât de multe mai rămân de făcut.
Așa că țineți-vă fruntea sus, semenii mei!
Să fim binecuvântați.
DUMNEZEU SĂ BINECUVÂNTEZE CARTIERUL
- Îți fac treaba murdară, frate! - Bine.
Bate palma, dementule!
Omule, ce ochi vânăt ai!
Ce s-a întâmplat, frate? Arăți oribil.
Am fost prins, frate.
De cine?
Foarte tare...
Ce glumă!
Băi, fra', ce-ai la ochi?
E-o glumă, vezi să nu te deochi
Dacă stai cu ăia Știi c-o s-o pățești
Te joci cu arme, vezi să n-amețești
Știu, fra' Eram de unu' singur
Știi că-s blindat De ce nu m-ai sunat?
M-au încolțit N-a fost timp de sunat
- Ghinion - Ce urât, omule
Unde-s băieții din gașcă?
Pe-afară până scapă de marfă
Bine, vreau și eu să fac biștari
S-am și eu mașini de fițe
Ce-nvârtim noi, n-ai habar
Eu nu-s ca ceilalți, ce ți-e?
- Dă-i de probă - Bine, ia gramele astea trei
Când te văd Fă bine să ai banii mei
Acum sper că ți-e bine.
Vezi cum am grijă de tine?
Nu uita că mă aștept la asta și de la tine.
Îmi rămâi dator, bine? Da?
Da, frate.
Acum știi. Fratele meu! Tu mă înțelegi.
Da, l-am făcut pe ăsta fericit, știți ce zic?
Hai cu mine repede. Merg la magazin.
Haide, omule!
- Ce zici acolo, frate? - Haide!
- Am cel mai tare mers. - Ba eu-l am.
Nu te poți compara cu mine.
Eu am cea mai serioasă față.
Doamne! Ce tare e!
Nu-i al tău.
Normal că-i al meu. Nu știi să citești?
Scrie „M” cu un motiv.
Ce? Numele tău e Jay, boule!
Ăla-i numele meu din buletin, măi!
- Numele meu pe străzi e „Miare”, frate. - Ba nu e.
Vorbești rahaturi!
N-am auzit pe nimeni să-ți zică așa.
Am decis că ăsta e numele meu. De acum, așa o să-mi zici.
O să-ți spun Jay. Ăsta-i numele tău tâmpit,
așa o să-ți zic.
Și lanțul ăla nu e al tău, deci nu mai minți, mincinosule!
Bine. E al fratelui meu.
Dar mi-l va da.
Vreau și eu să-l port.
BUN-VENIT
Frate! Magazinul e închis.
Unde te duci?
Merg la magazinul de pe Maple Estate.
Ăla mereu e deschis.
Ești nebun? Nu putem merge acolo. E periculos.
Ți-e frică? Ce papă-lapte ești! Haide!
Presimt că se va-ntâmpla ceva rău, n-o să te mint.
O ACȚIUNE
O REACȚIE ÎN LANȚ
VEGETARIANĂ
Am marfă nouă. O să fac o mișcare, dacă știi ce zic...
Nu, frate. Nu-i o idee bună.
Am ceva nou pentru noi. E viitorul!
Mai ții minte ce ți-am zis?
- Prafuri. - Praful ăla, da!
Praf!
Va fi tare!
Stați așa!
Nu-l vezi pe tipul masiv stând acolo?
Unde vă duceți?
La magazin.
Voi nu sunteți de pe-aici.
Ba da, suntem.
- Din ce zonă? - Strada Gafton.
Nu. Îi știu pe toți de acolo,
și pe voi nu v-am mai văzut în viața mea.
Hei, Stive, ce zici...
să le cer taxă ăstora?
Aici e zonă cu taxă.
Ia stai. Ce-i ăla? M, jur că ăsta-i al tău.
Ia stați așa!
De unde ai lanțul?
De unde naibii ai lanțul?
De unde ai lanțul?
Vrea să ne fure. I s-a furat lanțul ăsta acum o săptămână.
E al lui Scundu', fratele lui. L-a luat de la frate-su.
Scundu'?
Nu-i turnătorul ăla?
Nu-i ăla tipul cu probleme?
Hai aici, grasule!
Haide...
Marcus!
În sfârșit! Să vedem ce ai adus.
Marcus, frate! Pizza vegetariană? Cine mănâncă așa ceva?
Pe bune!
Vreau carne. N-ai găsit și tu una cu carne?
Marcus! Legumele sunt pentru adulți.
Marcus!
Du-te în bucătărie! Vin și eu!
Am zis să te duci!
11 LUNI
ȘI DOUĂ SĂPTĂMÂNI MAI TÂRZIU
Hei, cap mare! Trezește-te, tre' să mergi la școală.
Cap mare!
De ce mănânci biscuiți și ceai așa de dimineață?
Mi-e foame. Nu avem nimic altceva de mâncare.
Ce? N-a ieșit din cameră?
Cred că-i încă în pat.
Cum merge căutarea unei slujbe? Ai găsit ceva?
Nu-i treaba ta. Așa merge.
Deci nu.
Nu-ți face griji. Îți fac eu rost de slujbă, după ce ia avânt imperiul meu.
- Bine. - Om de serviciu, poate chiar bucătar.
Îți bați joc de mine.
De ce mănânci biscuiții ăștia?
Sunteți niște inutili nenorociți!
Ce, nu puteați să faceți ceva pentru micul-dejun?
Nici măcar o pâine prăjită, ceva?
La naiba cu asta!
Hai, te duc eu la școală.
Îți iau și ceva adevărat de mâncare.
Poate o plăcintă sau ceva.
Pe bune, nu vreau să mă mai duc la școală, omule!
E o pierdere de timp.
Mi-aș putea întemeia imperiul de afaceri.
Nu. Nu-i o pierdere de timp, e importantă.
Nu prea cred. Tu nu te-ai dus la școală.
Exact. Uită-te la mine! De asta trebuie ca tu să te duci, frate.
Nu stăm la discuții.
În orice caz, nu prea-s mulțumiți de mine. Doar îți zic.
Dra Hampton mă tot întreabă când vine mama.
Te-am avertizat deja în privința asta, frate.
Stai prea mult pe internet.
Hai să-ți aranjez cravata. Niciodată nu stă bine.
Dă-le profesorilor tăi numărul meu.
- Parcă nu mă asculți! - Ba da, te ascult.
Dar ai numai 17 ani, Marcus,
își vor da seama că nu ești mama mea.
Ești un prost, frate.
Zi-le că mama e ocupată,
sau că-i bolnavă sau ceva, n-are cum să vină.
Și-n plus, dacă ai lua note mai bune,
n-am avea discuția asta în primul rând.
Da. Ori asta, ori vor afla că mama e o drogată.
Ce ai zis?
Ce ai zis, frate?
Să nu te mai aud că zici asta!
M-ai auzit?
Mama nu-i o drogată, ai înțeles?
Uite, frate,
mama-i doar bolnavă, bine?
Trebuie să avem grijă de ea.
Împreună.
Dacă n-avem grijă unul de altul, nimeni nu va avea grijă de noi.
Nu pot să vin mai târziu să te iau.
De ce?
Trebuie să-mi caut de lucru.
Să te duci direct acasă după școală. Să nu stai degeaba.
LUCRĂM PENTRU UN VIITOR MAI BUN
Uite cine e, fraților!
Marcus. Ce faci, fra'?
Pe unde-ai fost?
Te dai acum unul normal?
Ești prea bun pentru gașca noastră?
Nu, frate. Am fost doar ocupat.
Știi cum se întâmplă. Voi ce faceți?
Știi ce facem. Suntem și noi pe aici. Afacerea merge ca-ntotdeauna,
dacă știi ce zic, dăm unele chestii, ridicăm altele.
Tu ce faci? Cum ești?
Îmi caut ceva de lucru.
A zis cumva „de lucru”?
Ce fel de slujbă vrei?
Nu te va vrea nimeni. Ești din cartier.
Ce-o să faci, o să prăjești cartofi?
Probabil că da.
Fie că prăjesc cartofi sau pregătesc carnea.
La urma urmei, banii-s bani și am nevoie de ei acum.
Frate, ăia nu-s bani.
Trebuie să faci bani cu prafuri, știi ce zic?
- Ăia-s bani adevărați. - Suntem plini de bijuterii.
Știi ce? Te-ai schimbat, omule.
Ești bine? Te comporți diferit.
Nu, frate. Schimbarea nu e mereu ceva rău.
L-am văzut pe frate-tu ieri. A crescut mare.
Poate o să-l recrutez pe el.
Să ia locul tău în gașcă, știi ce zic?
Haide, frate!
Ne vedem mai târziu.
Nu mai zice nimic, omule. S-ai grijă, bine?
Tot vorbim de ăsta.
Păi, doar e omul vostru.
E omul tău.
Nimic...
Multă marfă.
E minunat!
Hei!
Ce mai faci, Marcus?
Mai e destul aici.
Multă marfă.
Cară-te! Am zis să te cari!
Taci naibii, măi!
Darren. Ce faci? Nu-l asculta.
E-n regulă!
Pleacă naibii de aici! Afară!
Nu le lua. Lasă-mi și mie ceva.
Hai! Marș!
Ce faci? Nu ne mai respecți deloc?
Ai uitat că și eu, și Dan locuim aici?
Ai început să lași drogați în casă?
Taci odată!
Fac ce naiba vreau eu.
De ce naiba te vaiți mereu?
Pot să las pe cine naiba vreau în casa mea!
Casa ta? Uiți că și noi trăim aici.
De ce tot trebuie să vedem căcaturile astea?
Nu-mi dai bani, nu-i așa?
Atunci la ce te aștepți?
Nu ți-am zis să nu-ți lași lucrurile aici? Dacă le vede Dan?
- Nu! Marcus, te rog, nu! - Dă-te de pe mine!
- Te rog, Marcus! - Gata! Dă-te de pe mine!
Dă-mi-le acum!
- Marcus! - Dă-te de pe mine!
- Marcus! Te rog! - Dă-te de pe mine!
ÎMI TREBUIE
- Îmi cer scuze. - De ce?
Omule! Iarăși ai făcut-o!
L-ai lăsat înăuntru, nu-i așa?
Bătea în ușă și m-am speriat.
A zis că-i un prieten al mamei și am înghețat, Marcus.
- Mi-e frică când aud pe cineva la ușă. - De ce ți-e frică?
Ce ți-am zis să faci când cineva bate la ușă și eu nu sunt aici?
- Să nu deschid ușa. - Exact.
Și de continuă să bată la ușă, iei bâta și mă suni.
Îmi pare rău.
Uită de asta. Nu-ți face griji.
Nu-i vina ta.
Îmi trezește amintiri urâte,
ca atunci când tata venea acasă beat, și apoi mama,
poliția...
Amândoi am văzut multe de mici.
Dan, trebuie să fii mai puternic pentru mine, frate.
Trebuie să fii curajos acum.
Îți amintești ce ți-am zis că ești?
Ce ți-am zis că ești când eu nu sunt aici?
- Bărbatul casei. - Exact.
Tu ești șeful.
Știi ce mă ajuta pe mine?
Când deveneam anxios, când eram mai mic,
inspiram adânc, îmi strângeam pumnii așa,
foarte tare, uite.
Îmi scoteam pieptul în afară
și-mi imaginam că un singur pumn
l-ar doborî pe unul.
Bum! Vezi?
Lasă mâna jos.
Renunță și la fața aia, nu merge.
- Știu, e o prostie, nu? - Da, frate.
Poftim, ia asta.
Spal-o cu apă caldă și săpun.
Se va curăța, bine?
Bine.
Mă întorc imediat, bine?
Să ai grijă de mama pentru mine.
Și amintește-ți ce ți-am zis.
Ești bărbatul casei.
Da. Bărbatul casei.
UN TRANDAFIR PRINTRE SPINI
N-ar trebui să mănânci așa ceva.
Poftim?
Nu ne face bine. E doar otravă.
Ne omoară încet.
Știu sigur că în burgerul ăla nu există urmă de pui.
Are gust de pui.
De ce crezi că-s atâtea localuri care vând pui prăjit în cartierele noastre?
N-am văzut localuri din astea în cartiere de bogătani.
Bine. Dacă e să mor, prefer să mor din cauza unei intoxicații cu pui gustos,
decât din altă cauză.
Ce naiba! În orice caz, cum te numești?
- Mi se spune M. - M?
Nu vreau să aud nume din astea. Care-i numele tău adevărat?
- Numele meu din buletin? - Da.
Marcus.
Bună, Marcus, eu sunt Bianca.
Vrei niște flori sau doar stai pe-aici?
Doar stau și eu pe-aici, mai dau sfaturi gratis, știi ce zic?
Poate ne vedem mai târziu.
Da. Poate.
Bine!
FLORI
Bine, eu plec.
- Ne vedem mâine. - Bine. Pa!
Odihnește-te.
E O CHESTIUNE DEJA HOTĂRÂTĂ
Chiar nu glumeai când ai zis că stai pe-aici, nu?
Deci, asta faci tu? Vorbești cu fete apoi le conduci acasă?
Cine a zis că te conduc?
Pa!
Nu, stai, glumeam!
E pachetul cu praf, frate.
Ce faci, vărule?
Hei! Ce faci, micuțule? Asta-i a ta, nu?
Hai aici, omule.
Ce faci?
Ești bine, micuțule?
Nu te teme, omule, suntem o echipă.
El e Kenke, el e Nas, iar cel de acolo e șefu'.
Știi ce zic? Și, ce faci?
Fac și eu ce pot, știi?
- Ce zici tu acolo? - Ăsta micu' poate vinde orice.
Știe multe, frate.
Micuțule, hai să-ți arăt ceva.
Știi ce-i ăsta?
Praf?
Nu. E putere.
Poftim, omule, ia-l.
Ia-l.
- N-ar trebui să-l iau... - Poți să-l iei, și o vei face.
Spui și tu că l-ai găsit când veneai de la școală sau ceva de genu'.
Dar să nu spui nimănui că-l ai de la mine.
Poftim.
Da. Acum îmi ești dator, știi?
Și, ce faci, îți cauți de lucru, lucrezi, ești la facultate?
Nu, eu n-am avut timp de școală, știi?
A trebuit să mă zbat să trăiesc.
Și cum te-ai zbătut, mai exact?
Fii serioasă, știi cum e.
Am furat, am vândut, chestii din astea.
Dar să nu mă-nțelegi greșit. Aparențele înșeală.
Sunt destul de inteligent.
Aș fi putut face niște bani buni acum.
Dar visurile mele au fost spulberate de cartier demult.
Dar numai pentru că tu l-ai lăsat.
Păi, nu știu.
Ce mișto e, frate!
Ce model e ăsta? Tu l-ai făcut?
Nu, de ce?
Minți, omule. Tu l-ai făcut, îmi dau seama. Arată tare.
E vechi. L-am făcut demult.
Sunt impresionată. Arată foarte bine.
Mulțumesc.
- Dar de ce-ai ascunde asta? - Nu-mi prezintă interes.
Oricum restului lumii nu-i pasă de așa ceva.
Deja lumea e dată naibii. Cu ce va schimba asta o pictură?
Mie-mi pasă. Și o pictură poate face multe, crede-mă.
Poate schimba un pic viața cuiva.
E prima zi la treabă a micuțului.
Să vedem cum se descurcă.
Frate, uite cine e!
Babilonul Jegos.
Uite cine e, fra'.
Ce mai faci, Dwight?
Bine?
Ai vândut multe droguri?
Ai mai omorât din concurență?
Sau e sezonul sărbătorilor și la voi, animale nenorocite ce sunteți?
Ți se pare că e sezonul sărbătorilor? Nu vezi că suntem tot pe stradă?
Lucrăm nonstop.
- Da? - Da.
Super.
Deci nu va mai dura mult până vă omorâți unii pe alții, nu?
Nu mai trebuie să-mi bat eu capul.
Mereu eram eu cu fratele meu mai mare.
Locuim împreună.
Oarecum.
El mai mult e pe-afară cu prietenii lui.
Nici nu prea mai vorbim,
amândoi dăm vina unul pe celălalt.
Uită de ce-am zis.
Da. Asta-i chestia, știi?
Uneori viața e o poveste lungă și tristă.
E un mod frumos de a o spune.
Și de ce nu mai pictezi?
Mama s-a îmbolnăvit.
Asta m-a făcut să mă las de pictat.
Pe bune? Ce s-a întâmplat cu ea?
Are o problemă la inimă.
E o nebunie. Nu prea am avut când să fiu copil.
A trebuit să am grijă de fratele meu mai mic.
Uneori pot fi dificili.
Și tu ai un frate mai mic?
Am avut unul. A murit acum vreun an.
Îmi pare rău s-aud asta! Îmi pare foarte rău!
Nu, e-n regulă. Uneori mi-e greu, dar așa e viața.
Viața poate fi dificilă, dar tu trebuie să fii puternic.
Acum cinci ani, mama mi-a zis că are cancer.
A fost oribil. Am văzut cum murea zilnic, puțin câte puțin,
a fost cel mai greu lucru prin care am trecut.
Înainte de a muri, i-am promis că voi rămâne puternică.
Uită-te la mine acum, încă sunt puternică. Sau cel puțin încerc asta.
Știi ce urăsc cel mai mult la ăștia?
Mirosul. Mi se face rău de la el.
Îmi amintește de... De ce am zis că-mi amintește?
Chestia de care mă plâng mereu?
- Canalizare. - Da. Asta e.
Canalizare.
Canalizare împuțită și putredă.
Mâzga maro și mizerabilă.
Ar trebui să plecăm, nu?
Ne mai vedem noi, bine?
Cum zici tu, omule.
E frumos, nu?
Nu știu dacă e neapărat „frumos”.
Ba nu, chiar e. Chiar e frumos.
Dar trebuie să privești cum trebuie.
Da, presupun că ai dreptate.
Există frumusețe în orice dacă privești cum trebuie.
Eu nu mai am îndoieli Dar tu fugi
Chiar poți să cânți.
Și ai și o voce frumoasă. Cânți la nivel profesionist?
Mereu a fost un vis al meu.
Îți poți imagina cum ar fi să cânt în fața a mii de oameni?
- Imaginează-ți. - Da.
Dar se va-ntâmpla când vei da lovitura.
N-am de ales decât să dau lovitura. Trebuie să scap de aici.
Simt că mă sufoc aici.
E ca și cum energia de aici e moartă.
Dar când cânt, când cânt pe bune, din inimă...
E o nebunie. Îmi dă aer. Parcă-mi dă viață, știi?
Zilnic, totul e la fel Trebuie să schimb ceva
Zilnic, eu mă văd departe ajungând
Cred că-mi trebuie asta Mai mult decât oricui
Nu vreau aici să sfârșesc Trebuie să reușesc
Înainte visam La cum aș scăpa de-aici
Viața-i grea Plină de probleme, da
Inima mi-e rece ca gheața S-a pierdut în neant
Dar realitatea e C-abia reușesc s-alung ceața
Nu credeam s-ajung vreodat' S-adun cioburile-așa
Am fost puternic de mic Și n-am de ce să mint
Știu că ești talentată N-ai cum să nu-ți dai seama
Nu multă lume scapă Iubito, îți știu teama
Doare pe bune Zilnic la fel
Nimic nou, ce pot, eu schimb Ca lumea s-o schimb
Vreau ceva diferit
Încerc să-mi mențin Gândurile ziua
Dar uneori devine mai puternic
Mai puternic
Mai puternic e sentimentu' Văd că ai talentu'
Poate de-aia te plac Și vreau să-ți iau număru'
Am crescut cu nimic Am suferit zilnic
Totul e mai greu Dar eu voi fi bine
Am crescut cu nimic Dar sunt puternic
Și mă zbat zilnic
Dar știu că voi fi bine, da
Nu-i ușor când te simți singur
Am mereu visuri Visuri despre cum am scăpat
Da
Mi-aș dori să scap cu adevărat Da
Am mereu Visuri despre cum am scăpat, da
Visuri despre cum am scăpat Da
Mi-aș dori să scap cu adevărat Da
Să nu te prind!
N-ai unde să te duci?
- Deloc. - N-am unde să mă duc.
Eu mă opresc aici.
Stai, de ce?
Eu nu prea merg pe strada Temple și-n zonele de acolo.
Și începuseși chiar să-mi placi...
- Toată treaba asta cu bande... - Bande?
- Nu m-amestec în din astea. Frate-miu... - N-are legătură.
Știi cum e când nu ești de acolo. Se uită la tine urât.
Sunt un tip bun, nu vezi asta?
Ascultă, am o idee.
Ce-ar fi să-mi dai numărul tău și vorbim mai târziu?
Bine, super. Te sun mai târziu, bine?
- Super. - În regulă.
Îl ai pe tipul tău, nu?
E gata?
Ce cauți aici?
Crezi că e ora de joacă sau ce?
Mișcă-ți fundu' acasă.
Hei, micuțu' e ce trebuie, frate. E-n regulă, omule.
Am zis să te duci acasă! Acum!
Nu-ți face griji, micuțule. Du-te acasă, e-n regulă.
Trebuia să fie acasă de mult. Mâine are școală.
I-auzi, școală! Suntem toți aici, vere.
Da, omule.
Viața noastră-i o nebunie
- Murim de foame pe capete - Lanțul să nu-ți pice printre degete
Să nu uiți praful să-l vinzi
În viața asta nimic nu-i bucurie
Tre' să ne-ascundem de copoi
Să n-ajungem la zdup apoi
Mereu eu m-am impus Niciodat' nu m-am ascuns
Comenzile de marfă
Să tot vină, dar să tacă Nu suntem proști, de vis nu-i totu'
Fac pe prostu' Când trebe, ca să n-apăs pe trăgaci
Asta-i o joacă pentru mine Dar pe noi să nu ne faci
Am un pistol tare frumos Gata pentru cine-i ciumos
- Te-a înnebunit prafu', fra' - Știi cum sunt, nu te speria
Mama încă se roagă pentru mine De mic am avut o armă la mine
Știi, se mai împute treaba I-am văzut pe alții murind degeaba
Pe-atunci ne prosteam cu jucării Acum avem ditamai mașinării
Mereu avem alți dușmani
Stai, că ți-i împușc pe țărani
Nu ne certăm pe Insta Noi facem totu' pe stradă
Zilnic, totu' se repetă
Cunoașteți ciclul
Le calci teritoriul, te prind Minți de rupi, fugi sau torni
Știi cum stă treaba Când ne văd la posturi
Știi cum stă treaba Tre' să m-ocup de prafuri
Nu poți să stai degeaba Vinzi iute pe la colțuri
Pân-apare concurența
Vinzi repede Pac-pac, și gata
- Din păcate, viața-i grea - Rivalii dracu'!
De nu vrei să mă duci, merg pe jos Și-i împușc pe ticăloși
- Nu-s mai prejos - Dar e primejdios
Hai să mergem, fra'
Nu vreau să trăiesc așa
Știi, știi?
Nici eu
Dar ăsta-s eu, fra' Nu vreau să mă-ntorc la răcoare
Trebe s-am grijă de onoare
Dar ăsta-s eu, fra'
Știi că-s gras și prost, pe prafuri mă piș
Vreau doar să mânc și eu un sendviș Dar ăștia mor
Dacă trebe, trag de zor Creierii la toți le zbor
Pentru praf e rost de arțag Sper să mă vadă cum trag
Fac ce pot, chiar și jafuri Toți frații mei vând prafuri
Îmi aduc banii, le dau partea De mă supără-și văd moartea
Știi cum îs ai noștri, frate
Ne punem pe treabă la noapte
Doi pe o motocicletă Arme, praf și e completă
Toți vecinii viața mi-o știu
Dar eu tot nu știu Dacă să mă-ncurc cu prafurile, zău
Dar știu ce-ar vrea Dumnezeu
Știi cum sunt aste curve Le zic să țină pistolu' bine
La greu să nu clacheze
Că, dacă fur, o fac pe bune
Știți că nu vă spun glume
Am prieteni peste tot
Gata de treabă ca un mafiot Haide, nu mai fi idiot
Fra' nu te mint Parcă ne-nvârtim în labirint
Dacă vrei ceva, lucrezi Nu-i ușor asta, ce crezi
Zando, arată-i cum stă treaba Împușcă-l și aici e gata
Bagă-i pistol în gură Ce-atâta tevatură?
Nimeni nu mă place, îs precară Dar eu nu mă schimb într-o doară
Da' tot fac rost de marfă Nu-mi pasă de gașca voastră, fra'
Dacă prețu' nu-i jos, o iau razna
Așa că valea Altfel vă fac eu felul
Ne faci felul, zici? Praful ne aduce bani
Ăștia nu se pot sătura N-ai cum ne înlătura
Dai de naiba dac-om pleca Nu mai au marfă, vai, vai, vai
Praful te ridică Și din nimic ajungi un lord
Știi ce zic? Da
Alo?
Ești acasă, nu?
Bine, super.
Apropo, sunt M. Adică, sunt Marcus.
Știu. Sunt acasă.
Stăteam în pat.
La fel.
Și eu.
Tare!
Mai vorbim mâine, poate.
Da.
Poate.
LA NAIBA CU UN VIITOR MAI BUN
Hei, Dan!
Ce faci?
Merg la școală.
- Avem nevoie de ajutor. - Vino cu noi pe bulevard.
Avem niște marfă de procesat.
Nu pot. Deja am primit avertisment.
Ignoră asta, frate. O să primești și tu niște bani.
Haide, omule!
Bine. Dar să fie sigură treaba. Nu lipsesc de la școală degeaba.
Da.
Stive ia vreo 80%
și noi rămânem cu atât.
Deci, ia asta,
tu iei asta, și restul e al meu.
Ne vedem mâine în același loc, la aceeași oră.
Dacă nu lucrezi, nu câștigi bani.
Și să n-aud scuze.
- Bine, super. - Îmi place Danial.
14 ZILE MAI TÂRZIU
ZIUA 1
NIMIC NU S-A SCHIMBAT
Unde ai fost?
Am avut teme de făcut. A trebuit să mă duc după școală la ce...
Taci, tembelule! Nu mă minți.
De când te duci tu la cercuri după școală?
Ascultă aici. Orice prostie plănuiai,
nu va funcționa.
Deci oprește-te cât mai repede.
Dacă aflu ce faci, vei avea probleme mari.
Arată oribil!
Eu pot desena mai bine de atât!
Frate, nu poți desena.
Nu poți desena nimic.
Ieși din camera mea. Nu mă pot concentra.
Sigur e ea, din nou!
Stai un pic.
Ieși!
TOTUL SE VA SFÂRȘI CU LACRIMI
Ce faci?
Nimic.
Ești bine?
Da, sunt bine.
Nu contează.
Sunt doar un pic deprimată.
Vor fi câteva zile grele.
Am amintiri neplăcute în perioada asta.
Am pierdut pe cineva foarte special.
Vrei să vorbim despre asta?
Nu, nu e nevoie.
Pot să te întreb ceva?
Să nu te superi.
Bine, spune.
Regreți că n-ai făcut mai multe?
Cum ar fi să-ți folosești talentul?
Regreți?
Asta e.
Nu prea am avut de ales în situația mea.
A trebuit să am grijă de fratele meu mai mic și altele de genu'.
Am regrete mult mai mari decât ăsta, oricum.
Cum ar fi?
Alo?
Nu știu.
Au fost câteva.
Da, dar care e cel mai mare regret al tău?
Uite, pot să-ți zic ceva?
Dar să nu te-apuci să le zici și altora.
N-am mai vorbit cu nimeni despre asta.
Desigur că nu.
N-o să zic nimic.
E profund ce-o să-ți zic. Nu glumesc.
A fost un copil mai demult.
Și când spun „copil”, mă refer la faptul că era mic.
Țin minte asta.
Sunt multe pe care nu mi le amintesc despre acea noapte.
Parcă am un blocaj mental.
Dar țin minte că era foarte liniște...
De obicei nu e atât de liniște, dar în acea noapte era foarte liniște.
Era cu un prieten, se plimbau.
Nu l-am recunoscut ca fiind din zona mea,
dar a venit pe unde stăteam eu,
cred că erau pierduți, căutau un magazin.
Dar m-am uitat la el și am văzut că purta un lanț.
Am realizat că e lanțul meu după ce m-am uitat mai bine.
Și m-am enervat, m-am înfuriat chiar,
pentru că mi se furase acel lanț cu o săptămână în urmă...
Și eu...
Ce s-a întâmplat?
Frate.
Uite, acum e mort.
Nu mai țin minte nimic, totul s-a întâmplat repede.
L-am văzut cum a murit în fața mea.
Am văzut exact momentul în care și-a dat duhul.
Am văzut cum i s-a stins viața din ochi.
E o nebunie.
Nu pot să mă mai duc pe lângă magazinul unde s-a întâmplat asta.
Magazinul ăla turcesc de pe strada Marbury.
Mă ia anxietatea ori de câte ori trec pe acolo.
Nici nu l-am ajutat,
nici n-am chemat o ambulanță, nimic.
Pur și simplu am fugit.
Cred că mi-a fost frică.
Lucrul care a rămas cu mine de atunci...
e mirosul.
Mirosul de urină și sânge.
Era peste tot.
Trebuie să fi fost atât de înspăimântat
și atât de speriat, că a făcut pe el înainte de a muri.
Era doar un copil.
Săracul!
Am vrut doar să mă descarc.
N-am mai vorbit despre asta cu nimeni până acum.
În orice caz, la naiba cu asta, a fost în trecut.
E rândul tău. Care e cel mai mare regret al tău?
Că n-am fost acolo când a avut cea mai mare nevoie de mine.
Mai ești?
Trebuie să închid.
Bianca. Alo!
Ce se întâmplă cu omu' meu?
- Cine? - Scundu'. Face pe neajutoratul, frate.
- A trecut un an, nu? - De când?
De când faza cu Jay.
A trecut deja un an? Futu-i!
Despre ce vorbiți voi doi?
Despre ce vorbiți?
Spune, omule!
Mi-e dor de Jay.
Nu vorbi despre fratele meu. Nu bârfi.
Nu vă mai lungiți. N-a murit nimeni.
Nimeni n-a fost împușcat, voi doi n-ați făcut nimic.
Nu vorbiți despre fratele meu.
Sunteți niște idioți.
Jay e mort de un an, voi doi n-ați făcut nimic.
Lăsați-l în pace. Ce-i cu ăștia?
Sunt niște copilași, omule.
Au chef de glume.
Nu vorbiți despre Jay. N-aveți voie.
E adevărat ce zice frățică Toți vorbesc, da' nimeni n-a crăpat
Nu mă pot odihni
Până n-au fost împușcați în cap
Crezi că-i las să scape? Am trecut pe-acolo, poate-i ginesc
Au un' să se-ascundă, frate Nu m-odihnesc până nu-i caftesc
Gata cu plânsu'
Nu-i convine la dânsu' Mă enervez de la ce aud
Frate-miu-i mort de-un an Și nu ne-am putut răzbuna
Ia spune-i Ăluia mic să vadă unde-i poliția
Nu mai vorbesc Că mai rău mă scârbesc
Ce zici, fra'? Ești scârbit?
Am dat lovitura, îți zic
- Așa e, nu mint - Ne-am uitat peste tot
- Frate, nu te stresa - L-avem pe tip, și adresa
Scundu', ce urmează?
Îi venim de hac degrabă
Bine, am eu o mașină
Doar să-i schimbăm plăcuțele Un prieten are altele
S-ajungem la el îndat' Da' telefonu-i ascultat
Nu putem risca Mergem direct și gata
Ia du-te și ia pistolu' Du-te acas' și ia revolveru'
Ce te-a apucat acuma? A trecut un an de când s-a dus fra'
C-acum vorbesc ăștia de el I-ați auzit cântecul preferat
Hai, că-i cam exagerat
Hai s-o facem, vorbiți prea mult
Jay avea doar unșpe ani Nu pot să cred prin ce-a trecut
Viața e un șir lung de alegeri,
zi de zi.
Și sunt o tonă dintre care poți alege.
Gândiți-vă un pic.
Noi ne alegem prietenii pe care-i ținem pe lângă noi,
pe cei progresiști, care ne inspiră să ducem o viață mai bună.
Sau pe cei toxici, negativi, care ne țin pe loc și ne trag în jos.
Putem și să ne alegem stilul de viață și obiceiurile,
fie ele bune sau rele.
Ne alegem atitudinea zi de zi,
fie ea una pozitivă sau nu chiar atât de pozitivă.
Dar, bineînțeles, e ceva ce nu putem alege.
E sora mea.
Și anume familia.
Am ceva să-ți zic.
Și ei o să-i fii mereu loial.
Subtitrarea: Casian Ocăi
Redactor Robert Ciubotaru