Cântăreți, veniți să cântați Copii, veniți să cântați
Sus în acești munți poți auzi orice
Aud vaci mugind
Aud albine bâzâind
Aud galopul cailor Și ciripitul porumbeilor
- Aud femei mulgând - Și arcași care trag cu săgețile
Aud vânători de vulpi dansând
Și copiii Von Klaussen cântând
Cântăreți, veniți să cântați Copii, veniți să cântați
Sus în acești munți poți auzi orice
Cântăreți, veniți să cântați Copii, veniți să cântați
Sus în acești munți poți auzi orice
Sfârșit.
Mai sunt șapte pagini, mamă.
Gerhilde, ce am discutat legat de cum să mi te adresezi?
Bine... dră guvernantă.
Tata niciodată nu ne citește povești când este acasă.
Tatăl tău este un om foarte ocupat.
Călătorește prin toată lumea.
De aceea m-a angajat pe mine.
Am auzit-o pe dna Himmelman zicând că te-a angajat pentru că este
„un om căruia îi plac mai mult sânii decât fundul”.
Gerhilde, te rog să te duci naibii la culcare!
Te iubesc, dră guvernantă.
Și eu, copilă.
Noapte bună, mamă!
Domnule?
Pentru că poveștile mele nu mai au finaluri fericite.
De aceea tatăl lor nu le mai spune povești.
Este o onoare să vă cunosc.
Șase luni e o perioadă lungă. Sunt fericit că sunt acasă.
A fost dificil de când a murit mama lor.
Dar mi s-a zis că aceste ultime luni au fost cele mai fericite din viața lor.
Și ale mele.
Am visat la această zi de când am venit aici.
Dar pot să fac o mărturisire? N-am venit aici pentru copii.
Am venit pentru ca într-o zi să mă pot apropia îndeajuns
încât să-i fur inima curajosului Rolf Von Klaussen.
Și chiar mă refer la a-i fura inima, nazistule.
Spune-mi unde este! Știu că e în America de Sud.
- Spune-mi cum să-l găsesc! - Nu știu despre ce vorbești.
Ai supravegheat exportul de arme prin São Paulo.
I le-ai trimis lui. Acum spune-mi unde e!
Fräulein...
Tată!
Îmi pare rău.
Mamă?
VÂNĂTORII
Ai sunat?
Arăți ca naiba.
- Bine că ți-am adus un cadou! - Nu este un moment bun.
L-am ucis pe Biff Simpson acum două nopți într-un bordel din Paris.
Un loc frecventat de foștii agenți SS. L-am împușcat în față.
Dacă ai venit aici ca să te spovedești, ai greșit locul.
Spovedania e pentru păcate.
A încercat să negocieze pentru a se salva. A zis că, dacă-l las în viață,
mi-ar putea oferi un premiu mai mare.
Ce?
Pe Hitler.
Doar nu crezi că...
A spus că Hitler a fugit din Europa și trăiește în America de Sud.
- Și ce dovadă avea? - Am întâlnit dovada. Colonelul.
Minciuni.
Cine ar fi crezut că femeile pot avansa atât de sus?
Eva Braun s-a sinucis în 1945, la fel ca Adolf Hitler.
- De unde știi? - Hitler e mort, Jonah.
Cine spune asta? Rușii?
I-au găsit trupul și l-au incinerat? Crezi asta?
Oamenii credeau și că Eichmann e mort, până când l-au găsit în America de Sud.
Eichmann, Mengele, Stangl, Wilhelm Zuchs.
Naziștii nu dispar pur și simplu. Nu se sinucid.
Înainte să moară, Biff Simpson a zis: „Toate drumurile trec prin Genova.”
- De ce prin Genova? - Nu mi s-a părut că ar avea sens.
Apoi mi-am dat seama că prin Genova a fugit Eichmann din Europa.
Și Josef Mengele. În iulie '49.
Contactul meu a găsit înregistrări
care arată că navele care se duceau de la Genova la Buenos Aires erau închiriate
de o companie nemțească de oțel, numită Essen Industries.
Se pare că pe 29 aprilie 1945 Essen Industries a închiriat o navă
din Genova către Buenos Aires.
Hitler și Eva s-au sinucis pe 30. Crezi că erau pe această navă?
Numele a doi membri din echipaj nu apăreau în nicio listă oficială.
Erik Tolmann și Frida Tolmann.
Fondatorul Essen Industries e un bărbat numit Klaus Rhinehart.
Finanțatorul nazist.
Acum e un om liber care trăiește, dintre toate locurile...
- În Buenos Aires. - Conduce industria de oțel a Argentinei.
Pot închiria un avion care să ne ducă acolo neobservați.
Dacă-l găsim pe Rhinehart, îl găsim pe Hitler.
Trebuie să anunțăm FBI-ul.
Haide! Cu ce te-a ajutat vreodată faptul că ai apelat la FBI?
Un ordin de nedivulgare, să nu vorbești despre Biff Simpson?
Un verdict de nevinovat pentru episcopul Prentz?
Ce cauți aici, Jonah? De ce eu?
Pentru că nu pot face asta singur.
Și știu că ești singura care m-ar putea crede.
- Ești depășit de situație. - De ce m-ai sunat?
De ce m-ai sunat atunci când ai pierdut cazul Prentz? Spune-mi! De ce?
Poate pentru că ai înțeles că justiția este un privilegiu
rezervat pentru câțiva și poate că erai în căutarea altei căi.
Îl găsim pe Hitler
și tot ceea ce am făcut, tot ce am devenit
va fi meritat.
În sfârșit se poate termina.
Credeam că vei înțelege.
Mă bag.
Dar nu putem face asta singuri. Unde-ți sunt prietenii?
Nu prea mai vorbim unii cu alții.
Atunci voi vorbi eu.
Bună! Sunt Tatiana Suarez Pico și sunt aici pentru un alt episod
din Tatiana la film.
Sunt aici alături de renumitul actor Lonny Flash și vorbim despre noul lui film,
Eight Ways to Shabbat.
- Hola, Lonny! - Bonjour, Tatiana!
În Eight Ways to Shabbat joci rolul unui asasin evreu
care are o criza de credință când încearcă să ucidă opt bărbați înainte de apus.
Ai lipsit doi ani și acum se zvonește că vei fi nominalizat la Oscar. E minunat!
Laudele și premiile sunt plăcute, dar eu fac filme
pentru fata croitoresei din Nepal, pentru fiul crescătorului de somoni din Yemen,
pentru fiul pastorului episcopal din Omaha, Nebraska,
care spune: „Poate când voi fi mare voi putea fi și eu
„un actor evreu renumit.”
„Fanii mă inspiră.”
Scuze.
Eight Ways to Shabbat ajunge în cinematografe vineri, pe 21.
BARCELONA - SPANIA
- Vrei un șervețel? - Nu.
- De lacrimi se ocupă Sandy Meisner. - Nu pentru lacrimi.
Îți curge sânge din nas.
E în regulă. Mulțumesc. Da. Ne vedem data viitoare, bine? Mulțumesc.
Pa, Lonny! Mulțumesc.
Mă bucur să te văd...
- Ce faci? - Nenorocitule!
Hei! Oprește-te!
- Ce naiba ai? - Ce cauți aici?
MARSILIA - FRANȚA
Minunat, mademoiselle!
Arată exact ca Van Gogh.
Doar că mai bine.
Nu ne putem permite să arate mai bine, Armand.
Falsurile trebuie să arate ca originalul.
Esme îți pregătește cada.
Iar Jacques o ia azi pe dra Malika de la școală.
Mă răsfeți, Armand.
Mademoiselle...
Am încercat să-i opresc, dar au insistat.
La naiba, nu!
Jacob, nu atinge găinațul de gâscă!
Murray, mereu este...
VIENA - AUSTRIA
Roagă-te pentru mine, soră...
Du-te naibii!
S-a gândit că eu ar trebui să vorbesc.
Ce să fie? Asfixie, strangulare, craniu în fund?
Îmi place când încerci să flirtezi.
Avem motive să credem că Hitler este încă în viață.
Bună, Wilhelm
Adio!
H-E-I-M.
Frondheim. Da.
Îmi pare rău, domnule. Nu există telefoane în Connecticut cu acest nume.
- Designerii sunt gata, domnule. - Bine, Annette. Vin imediat.
Am redus designul, așa cum ați cerut. Acum, cablurile permit să se introducă
mai multe date în panoul de control.
Ce naiba, Mizushima?
- Hei! Ce naiba faci? - A fost o greșeală.
- Ne-ai dat înapoi cu trei ore. - A fost o greșeală.
- Hei! - Știți ceva? Am plecat.
Îți trag una!
Vrei să rezolvăm asta?
Lăsați-l!
Bun venit la Secret Sprinkles!
Puteți gusta toate cele 50 de arome dacă doriți.
- Serios? Toate cele 50? - Dacă doriți.
Pot să gust bucățile de ciocolată?
Pot să gust cheesecake-ul?
O să gust caramelul.
Oare pe cine caută?
- Pot să gust zahărul ars? - Dumnezeule! Te hotărăști odată?
Pot să gust toate cele 50 de arome dacă vreau.
Nu-i așa, Priya?
Grăbește-te, omule!
Eu țip.
Tu țipi!
Cu toții țipăm
după înghețată.
E țicnit.
Pot să gust guma de mestecat?
PEOPLE BĂIATUL MINUNE AL OSCARURILOR
Băiatul minune al Oscarurilor.
Trebuie să recunosc că nu te-ai schimbat deloc.
Ba da. Am devenit și mai minunat.
Ne putem concentra pe motivul pentru care suntem aici?
Crezi că încă dai ordine, nu?
Nu știai? Dacă închiriezi un avion privat cu banii murdari ai lui Meyer,
ai voie să dai ordine.
Putem termina cu prostiile astea?
Gata!
Nu voi permite familiei voastre disfuncționale să strice tot. Înțelegeți?
Acesta este Klaus Rhinehart, industriaș neamț și fost finanțator nazist,
care acum trăiește liber în Argentina și conduce industria oțelului,
din care face o avere.
Călătorește cu pază, dar, din fericire pentru noi, vineri seară
va participa la marea redeschidere a celei mai vechi opere din Buenos Aires,
pentru a cărei restaurare a donat fonduri.
Acolo îl vom captura. Viu.
Klaus l-a scos pe Hitler din Germania.
Klaus știe unde îl putem găsi.
O ultimă misiune
și nu va mai trebui să ne revedem vreodată.
Deci nimeni nu l-a găsit pe Joe?
Îl caut pe Joe de ani de zile.
Nu cred că vrea să fie găsit.
ÎNTREPRINDEREA OFFERMAN
CERTIFICAT DE ANGAJARE
AUTORITATEA DE RELOCARE DE RĂZBOI
A SERVIT ÎN TREI MISIUNI MILITARE ÎN VIETNAM
CA PUȘCAȘ ÎN DIVIZIA 35 DE INFANTERIE
Bine.
Poți să iei loc.
Aș fi putut merge la poliție, dle Mizushima,
după ce s-a întâmplat ieri.
Nu susțin violența.
Acesta este un palat al invenției, nu al distrugerii.
- Și eu nu angajez sălbatici. - Nu-mi permit să mai pierd o slujbă.
De aceea i-am concediat pe cei trei sălbatici care te-au atacat.
- Domnule? - Îmi pare rău pentru ceea ce ți-au făcut.
Câți ani aveai când te-au închis prima dată? Ți-am citit dosarul.
- Cinci. - Cinci?
Eram la grădiniță în San Francisco.
Am învățat să citesc în lagăre.
Le numeau „lagăre de prizonieri”.
Da. Două țări, două lagăre.
Diferite din multe puncte de vedere, dar identice ca principiu.
Pentru a ne extermina. Pentru a stinge sclipirea.
Eu te văd, Joe.
Te văd.
Un tânăr recrutat pentru frontul din Vietnam
de către o țară care i-a furat totul.
Nu mă mir că-ți tremură mâna.
- N-am fost recrutat. M-am înrolat. - De ce?
Fiindcă tatăl meu a făcut-o.
În timp ce eram închiși în lagăre,
el tot și-a servit țara și a fost ucis.
Știi, nu te-am invitat aici
doar pentru a-mi cere scuze.
Te-am invitat aici pentru a-ți cere ajutorul.
Ajutorul?
Am aflat recent că un om din trecutul meu încă trăiește.
Gardian nazist. Sadic.
Crud. Și am nevoie de ajutorul tău pentru a-l găsi.
De ce-mi cereți mie asta?
Pentru că recunosc un camarad soldat atunci când îl văd, Joe.
Și tatăl tău s-a luptat cu acești monștri.
S-a luptat cu ei. S-a luptat cu ei în Franța.
S-a luptat cu ei în Germania. S-a uitat în ochii lor. Negri și reci.
Naziști nenorociți.
Tatăl tău a murit încercând să scape lumea de acest flagel, Joe.
Dar răul este încă aici. Te poți alătura acestei lupte.
Împotrivirea noastră contra răului. Poți să ajuți.
Cum?
Înrolează-te!
Am ajuns, amigo!
Cazați-vă, desfaceți-vă bagajele! Ne vedem în hol la 20:00.
Bună ziua! Bun-venit la Hotel Palladio!
Îmi amintește de locul acela în care am ajuns în Roma.
Când ne-am rătăcit.
- Nu ne rătăciserăm... - Voiai doar să-mi arăți adevărata Romă.
Pe străzile principale am fi fost înghesuiți de admiratorii lui Flash.
Pe străduțele laterale eram doar noi.
Haide! Te-ai distrat. Nu nega!
Pizza a fost bună.
Ne vedem diseară.
Da.
Arăți bine în seara asta, băiete.
Ar trebui să bați înainte.
Nu te gândești niciodată la Spania?
La ce ai făcut?
Mă gândesc la acel băiat în fiecare zi. Îl văd în fiecare zi.
Ne vedem la 20:00.
Bună! Aceasta e căsuța vocală a lui Sam.
Bonjour, Jacques! E iubirea ta la telefon. Logodnicul meu fătălău a fugit.
De ce nu treci pe aici ca să-mi dai ceea ce el n-a fost în stare?
Sper că Israelul e minunat, Sam!
Eu doar mă dau aici de ceasul morții,
pregătindu-mă de interviul cu profesorul meu.
Apropo, nu mi-e deloc dor de tine.
Sună-mă! Te iubesc.
Bulevardul Harper 1430, Los Angeles.
MILLIE
- Meyerleh! - Uită-te la tine!
Shalom, Simon! E greu de crezut, nu-i așa?
Shalom, într-adevăr! Cum a trecut atât de mult timp?
Ultima dată când te-am văzut a fost la nunta lui Ethel Steinberg.
- Iar mâine începe shiva ei. - Nu!
Atât de mult am lipsit unul din viața celuilalt!
- Dar ești un om ocupat, Simon. - Nu.
Ce? Să-i elimini pe Friedrich Peter și Partidul Libertății a fost dificil.
Ei bine, nu cred că un om responsabil
de exterminarea a 13.000 de evrei din Ucraina
merită să conducă Austria într-o nouă epocă.
- Bravo, prietene! - Nu, te rog! Doar fac lucrarea Domnului.
- Profetul stă în fața... - Nu, niciun profet. Un fraier.
- Vino, prietene! Ia loc! - Da, desigur.
Scott a zis că vrei să mă vezi urgent.
Păi, l-am văzut pe Strada 79
urcându-se într-o mașină.
- Pe cine? - Pe Viktor Frondheim.
- Pe Viktor Frondheim? - Da.
- Sună cunoscut. - Îmi amintesc de el din lagăr.
Era un gardian SS din clădirea 11.
Dacă vreun evreu reușea să scape,
îl trimiteau pe el și mereu se întorcea cu el în dinți.
Mort. De parcă ar fi fost un copoi.
Deci spune-mi... Ai idee unde s-ar fi putut duce?
Connecticut.
Cred. Pentru că mașina avea număr de Connecticut.
Poate că ai vreo informație despre asta pe undeva. Poate mi-o arăți.
Poate că există ceva cu care aș putea fi de ajutor.
Nu.
Sunt recunoscător pentru ofertă, dar nu. Nu te-aș pune vreodată în această poziție.
Nu pot pune un prinț să facă treabă de răzeș.
- Te rog. - Mă voi ocupa eu mai departe.
Îți mulțumesc pentru pont, prietene.
Mă voi ocupa eu de asta. Ce zici?
- Ai face asta pentru mine? - Desigur.
- Ești o binecuvântare de la Hashem. - Meyer, orice pentru tine.
Te rog.
Și, dacă se întâmplă să-l mai vezi pe Viktor Frondheim, să-mi spui!
Desigur. Profetul.
- Ai grijă, prietene! - Mazel tov!
Scott, vezi dacă avem vreun dosar despre un Viktor Frondheim!
Țineți liftul!
Așa cum ați spus. Și celălalt dosar tot acolo este.
Bună treabă! Poftim!
Pentru necazurile tale.
Nu am fost recrutat pentru asta. M-am înrolat.
Mor de curiozitate. Ce ți-au făcut?
Pentru că ai suferit o adevărată transformare, prietene.
Și ai mei au încercat să mă reabiliteze. Asistenți sociali, terapie de grup...
M-am pocăit, am plâns.
...cu multă muncă și suficientă iubire, un om se poate schimba.
Dar nu prea a durat.
Deci, ca între prieteni...
Eu doar întreb. Te prefaci?
Îmi poți spune. Sunt ca un seif.
Ea e acolo.
Te-am dezamăgit în New York.
De ce m-ai adus aici?
Scoate-ți cizmele! Sunt murdare.
Când l-am văzut prima dată pe Adolf, eram doar o copilă, iar el era un zeu.
Un vultur.
Care zbura pe aripi de aur deasupra întregului pământ.
Ai pantalonii plini de noroi.
Scoate-ți-i!
M-a corupt când încă eram un copil. Aveam 17 ani. Eram gimnastă.
Realizată. Îi plăcea asta.
Cămașa ta.
Țin minte prima noastră noapte împreună în apartamentul lui din München.
M-am urcat în pat cu el, vulturul.
Și nu era niciun zeu.
Era mic, palid
chel, transpirat și penibil,
dar toți ceilalți încă văd vulturul. Nu mă văd pe mine.
Te-am chemat pentru că tu mă vezi. Mereu m-ai văzut.
Și merit să fiu văzută.
El nu-și mai poate închipui drumul înainte. Dar eu pot.
Știu cum putem redobândi puterea.
Spală-te!
Acum putem începe, în sfârșit. În felul meu.
Să înceapă petrecerea!
Dacă-l găsim pe Klaus Rhinehart, îl găsim pe Hitler.
Klaus are gărzi care îl protejează.
Noi eliminăm gărzile, Millie se ocupă de Klaus.
Șeful spune că poți lua o pauză.
Poftiți, domnule!
Numărul 88.
E cineva?
Haideți, voi urmați!
Nu mă atinge! Ce faci? Hei! Ce faci... Hei, nu!
Haide!
La naiba!
Las-o jos!
Fugi!
Te-am căutat, Klaus.
Gute Nacht, nenorocitule!
Porc nazist!
- Ce conține și pentru cine e? - Nu știu.
- Unde o duci? - Du-te naibii!
Spune-mi, dacă nu vrei să mori. Pentru cine e?
Tâmpitule!
- Aruncă arma, Jonah! - Ce dracu' faci, Harriet?
- Am zis să arunci nenorocita aia de armă! - Ce dracu' faci?
Subtitrarea: Diana Lupu
Redactor Anca Tach