Detta har hänt i The Walking Dead: World Beyond.
-Ska vi dra eller stanna kvar? -Vi stannar kvar.
Jag sa åt Silas att inte vänta på oss.
Tack, det går bra.
Har det nya forskningsobjektet kommit?
Det här är min sista chans att få till det.
Det var jag som ville ha svar, inte tvärtom.
Du är insyltad i det här nu.
Fanjunkare Stokes.
-Utreder ni mig? -Jag ska hålla ett öga på dig.
Vad de än använde i Omaha, så finns det mer av det.
LITIUMHEPARIN
Om det inte är några konstigheter med hans blod,
borde han passa våra syften.
Jag ska äta middag med familjen Bennett.
Jag kommer förbi här sen.
Vi börjar i gryningen.
Du kommer att hamna i helvetet. Det vet du, va?
Det kommer jag också.
Vi kanske redan är där.
Den där planen är bara skit.
Det vi gör nu har betydelse.
Om morgondagen byggs på blod och lögner,
så blir det inte mer än så.
Det blir inte mer än så. Nej, snälla...
Försöksobjekt A481.
24 år gammal.
Blodet ser normalt ut. Normal lungfunktion.
Förhöjd hjärtrytm, men normal.
Jag är redo att gå vidare med exponering i försök 6.0.
Det här tar bara några sekunder.
-Vänta. Det där är alltså... -Klor.
De gasade ihjäl alla där hemma.
Det var så de gjorde.
Det var så de bar sig åt för att döda så många.
Man kan tillverka mycket med liten arbetsinsats.
Det krävs inte mycket av dyra resurser.
Gasen binds till fukt inne i kroppen
och ger allvarliga spasmer i bronkerna.
Lungorna överproducerar vätska, vilket gör att man hostar tills...
...man drunknar från insidan.
-Det här får de inte komma undan med. -Det har de redan gjort.
Om inte vi gör nåt åt det.
Flytande klor är ju färglöst.
-Varför är inte det här det? -Jag undrade just detsamma.
Nånting måste ha tillsatts.
Vi måste förvara det här säkert tills vi vet vad det är.
Tidpunkt för dödens inträde: Klockan 8.22.
Det är så här vi skapar en morgondag.
Vi har tyvärr fått ett problem, dr Belshaw.
Du har starka fötter. Det syns på långt håll.
Var glad för det.
Har de sagt varför de tog dina stövlar?
De sa att det var för att jag inte skulle fly.
Men det hade du nog kunnat göra.
Kolla, vilka bjässar.
Med dem skulle du kunna hoppa över en hel hög med stenar.
Jag är fanjunkare Jadis Stokes. Du är Silas Plaskett.
Du är inte där du ska vara.
Nej. Jag gick vilse.
Trivs du där? På slaktområdets första enhet?
Ja, det är okej.
Det är lite som att bo på en soptipp.
På dig låter det som att det är dåligt.
Det är inte dåligt, men det är annorlunda.
Du är annorlunda. Visst är du, Silas?
Samma här.
När man inte är som andra kan man...
...visa andra sätt att göra saker på.
Ibland hinner de inte ens reagera.
Vad gjorde du utanför slamterminalen utan tillstånd?
Det har jag ju sagt. Jag hade gått vilse.
Jag vågade inte be nån visa vägen hem,
för jag visste inte om jag skulle råka illa ut då.
Om jag bara frågat nån, så kanske jag hade haft mina stövlar nu...
Nej, du hade ändå hamnat här.
Ja, skicka in honom.
-Det är fan inte sant. -Jo, det är det.
Det var länge sen, Jadis. Är du här och följer upp nåt?
Ja, jag kollar upp lite saker.
När jag träffade din fru undvek hon att dua mig.
Tja, hon är ju militär.
Jag hörde att du vaskar fram soldater nu.
Tror du att han skulle passa?
Jag hörde att han dök upp i går, så man borde ha meddelat mig då.
De tänkte förhöra honom då,
men så bröt nån sig in på området, vilket ledde till ett dödsfall,
så den saken prioriterades.
Han sa att han hade åkt vilse.
Han ska ha funderat på om han skulle be nån visa vägen. Tror du på det?
Ja, det stämmer.
Han velar.
Det ska man inte göra.
Kom nu. Vi är klara här.
Du besvarade inte min fråga.
Tror du att han skulle bli en bra soldat?
Kanske.
-Han kan bli det. -Jag håller med.
Jag bara...har en känsla.
Om du får mig att ångra det här...
...lär du få ångra det ännu mer.
Han också.
Du får inga fler chanser.
Åk inte vilse igen.
Jag ska hämta dina stövlar.
Hope! Hej!
Hej, Mason!
Jag letade just efter dig.
Gjorde du? Jag har undrat hur det var med dig.
Jag hörde att din syster var på väg. Och din jästteori...
Den kan ha lett till ett genombrott. Det är stort.
Ja. Tack. Det har bara varit fullt upp, i största allmänhet.
Det kan jag tänka mig.
Så...
-Letade du efter mig? -Just det, ja.
Jag tänkte fråga om du ville hitta på nåt.
-Men känn ingen press. -Nej då! Ja...
Jag ska plugga mikrobiologi här senare, så...
Kom förbi, bara.
-Toppen! -Toppen.
Jaha... Då ska jag gå nu.
Toppen. Jag menar... Okej. Ja.
Vi ses i kväll.
DÖDA SOLDATER I FRANKRIKE UNDER FÖRSTA VÄRLDS...
KEMISK KRIGFÖRING ...FÖRBJÖDS...
-Lyla. -Snälla du.
-Vad... -Vi har ont om tid.
De hämtar dig för förhör när som helst.
Va?
Jag vet att du, Felix eller tjejerna tog behållaren från mitt labb.
-Jag vet inte hur ni gjorde men... -Vadå för behållare?
-Vad pratar du om? -Snälla Leo! De är på väg.
De tog in mig i morse.
Alla behållare som innehåller viktiga preparat
som är knutna till CRM:s verksamhet
förvaras i ett kylskåp med säkerhetssensorer.
De vet att en behållare har försvunnit.
"Preparat som är knutna till CRM:s verksamhet"?
Du behöver inte låtsas.
Lyssna bara på mig, för de är på väg.
Jag sa att jag hade förlagt den.
Om du bara ger mig den, så klarar jag mig.
Då är det ingen fara för dig och dina döttrar.
Okej...
Jag kom en timme för sent till middagen. Titta på mig.
Låt mig gömma mig. Öppna sen och säg det till dem.
-Om jag har betytt nåt för dig... -Gå.
Jag kommer.
Dr Bennett.
Vi måste be er följa med oss. Vi vill ställa några frågor.
Pappa ser alltid det goda hos människor.
Han försöker alltid se världen genom andra människors ögon.
Det här är tacken.
Min morbror var likadan.
Visst gjorde han det oftast för att lura av folk allt de hade,
men ändå.
Hur är det?
Bra. Men det gör ont än.
Det är bra med mig.
Och ännu bättre när du är här.
Vad är det frågan om? Vart för ni honom?
Jävlar!
Gå tillbaka till din lägenhet.
Nej, jag följer med honom.
Det är lugnt!
-Du ska nog lägga av nu. -Det tänker jag inte göra.
Jag är en av hans livvakter.
Han ska inte föras nånstans utan att jag är med.
Passa dig! Kör till, då.
Vad är det med dr Bennett och hans livvakter?
Det är det ena efter det andra...
-Felix? -De tar in din pappa.
Berätta det för din syster.
Vad kan jag göra?
-Huck kanske vet nåt. -Leta upp Hope. Jag kontaktar Huck.
Vänta. Det bör inte vara du.
Det här handlar inte om mig. Inte än.
Hope?
Hej!
Vad är det som händer här?
Lyla kommer med ett erbjudande.
Jag behöver behållaren ni stal.
Jag vet att ni inte har nåt skäl att lita på mig.
Men oavsett vad ni vill veta om mig eller min verksamhet,
ska jag vara ärlig.
-Varför skulle vi tro på dig? -Följ med, så ska jag visa er.
Ni måste bestämma er nu.
Det gäller er pappas liv.
-Vägrar du säga vad det rör sig om? -Du ser mör ut. Blev det sent i går?
Jag fick klä på mig snabbt.
Agenten som du skickade sa att nåt hade hänt.
Under strömavbrottet inträffade en säkerhetsincident.
I går kväll? Var då nånstans?
Där känsligt forskningsmaterial förvaras.
Det var därför jag kallade hit dig. Du har varit borta ett tag.
Det kan göra att du ser saker som andra förbiser.
Det gör dig dessutom lämplig att leda den här utredningen.
Leda den?
Nånting värdefullt saknas.
Jag vill veta om det är stulet.
Och jag vill ha tillbaka det.
Jag undrar om du kan hjälpa mig med det.
Vad är det här för ställe?
Behållaren som ni stal och som jag vill ha tillbaka...
Innehållet är framtaget här.
Det är ett labb som ingen här ska känna till.
Inte heller er pappa.
Vi har inte sagt att vi stal behållaren.
Du sa att du skulle berätta. Vad är det som pågår här?
Jag studerar återupplivande av döda.
Men för att förstå
vad som får nån att återuppstå sen den dött,
måste jag observera vad som händer med en människa...
...medan den dör.
Dödade ni människorna för att forska på dem?
Nej.
De flesta har hittats bitna ute i naturen.
De hade dött till ingen nytta alls.
Men tack vare det vi gör här
kunde deras död bli en gåva till vetenskapen.
Till morgondagen.
De flesta?
Ni måste förstå.
Det här är vad vi kämpar mot.
FORSKNINGSANLÄGGNING
Till slut blir råttan trött.
Men det blir inte den döde.
Aldrig.
De går omkring i all evighet.
Ingen av oss går säkra så länge det här existerar i världen.
Berätta om Omaha.
Hur är det här kopplat till det?
Jag har utvecklat en intracerebral injektion
som består av algbaserade kemiska substanser
som tycks kunna förlänga tiden mellan döden och återuppståndelsen.
Men jag behövde fler forskningsobjekt för att veta säkert.
Många fler.
CRM berättade då för mig och min kollega dr Abbott
om en hemlig militär operation där tiotusentals människor skulle dö.
Man försäkrade oss
att den operationen var nödvändig för mänsklighetens överlevnad
och att vi invigdes i nånting
som nästan ingen, bortsett från militären, visste nåt om.
Det blev vår chans att testa preparatet ute i fält.
-Gick ni med på det? -Vi var skräckslagna.
CR-styret har ingen aning om vad dess militärer gör utanför murarna.
Dr Abbott hotade med att avslöja det, så de tystade honom för alltid.
Varför var det nödvändigt att 100 000 människor dog?
Jag ställde den frågan.
De varnade mig för att nånsin fråga det igen.
-Om jag kunnat förhindra det... -Det hade du kunnat.
Du prioriterade din egen säkerhet framför deras liv.
Nej.
Om jag hade protesterat skulle de ha dödat mig.
Det som skulle hända, det skulle hända.
Jag kunde dö - eller förvandla nåt som jag inte kunde stoppa
till nåt som hjälpte mänskligheten.
Gjorde du det? Hittade du svaren som du letade efter?
Det handlar inte om svar.
Det handlar om data.
Så vi förväntas bara lita på dig?
Jag säger sanningen.
Ni kan rädda er pappa genom att ge mig behållaren.
Jag sa att jag hade förlagt den under strömavbrottet.
Om jag visar att jag har den, så har de inget skäl att misstänka honom.
Vad jag gör nu är att jag prioriterar hans liv före mitt.
Jag vill bara rädda honom.
-Du vill bara rädda dig själv. -Nej, jag bryr mig om er pappa.
Om ni ger mig behållaren, så räddar det oss båda två.
Kanske oss alla.
Den är i Bunkern.
Vad...
Det är ett rum under labb H, där ungdomarna håller till.
Den är inuti en högtalare. Det var där jag gömde den.
Tack. Det är bäst att ni väntar här i några minuter sen jag gått.
Vi har redan synts tillsammans för ofta.
Kan ni göra det?
Jag hade inget val.
Litar du på henne efter allt som hon har gjort?
Det är klart att jag inte gör!
Jag kunde inte bara vara passiv.
Iris, vi kom hit för att skydda pappa.
Du har vaktskiftet i kväll.
En stor mängd utrustning flygs in i morgon.
De norra delarna måste rensas.
Jag hade inte åkt vilse.
Jag vet.
Du ville försöka hitta dina vänner igen.
Men du bekräftade det jag sa.
Jag visste inte vad som skulle hända dig annars.
Grabben...
Jag kan inte få dig att vilja det här.
Det gör jag, men...
Men tänk om CRM inte är det som du tror att det är?
-Varför frågar du det? -Jag...
Jag vet inte. Av ingen anledning alls.
Förlåt att jag ljög för dig. Det var fel av mig.
Du är en bra grabb.
Jag vill inte att du ska ställa till det för dig.
Jag tycker att du är en bra soldat, en av de goda.
Det kan du också vara.
Men det finns vissa saker som man måste släppa.
Jag sa ju att jag inte vet nåt om det som försvunnit.
Jag besvarar inga fler frågor förrän jag har fått hit min livvakt.
-Var är han? -Han är här, men ska inte närvara.
Enligt avtalet har jag rätt att ha en livvakt närvarande.
Det säger också
att det ingen icke godkänd kommunikation får förekomma.
Den regeln har ni brutit mot vid 16 olika tillfällen. 16, doktorn.
Såna brott straffas med fängelse.
Ni kanske kan vara generös
och låta Carlucci sitta i rummet intill.
Var befann ni er i går kväll mellan klockan sju och tolv?
Ni och dr Belshaw är ju ett par.
Träffades ni i går kväll?
Jag bjöd hem henne för att hon skulle få träffa Iris.
Var nån annan med då?
Hope.
-Elton och Felix, då? -Felix var med dig - på patrullering.
När kom dr Belshaw?
Det är en enkel fråga.
Middagen skulle börja klockan sju, men dr Belshaw...
...blev tvungen att jobba över och kom en timme senare.
Om det är nån tröst, så tror jag inte att hon anger pappa.
Hon tycker nog verkligen om honom.
Varför är du så benägen
att hellre fria än fälla alla som är här?
-Ända sen du kom hit... -Nu är du orättvis.
Hon lät en hel stad dö utan att ingripa.
Det är inte så att jag vill lita på henne. Men vi har inget val.
Du skulle inte ha fattat det beslutet utan mig.
Som du gjorde med meddelandet till de på utsidan?
Nu har tillräckligt lång tid gått.
Vi går.
Vänta.
De kanske redan letar efter oss.
Eller henne.
När er fru hade dött, träffade ni då ofta andra kvinnor?
Vad är det där för fråga? Nej.
Det vet du.
Det visar sig att jag gör det.
Ni hade varit ensamstående pappa i tio år.
Vad var det med dr Belshaw som ni fastnade för?
Hon var snäll.
Intelligent.
Nåt mer?
Kom igen. Jag vill veta.
Hon...
...skrattade åt mina skämt.
Jag brukade berätta saker om mig själv.
Det var berättelser om min familj och mina döttrar.
Små saker.
Hon tog till sig varenda detalj.
Det var som att hon varit där.
Hon var som en i familjen, som om...
...hon ville vara det.
Då ville jag att hon skulle vara det.
Det låter som att ni älskade henne.
-Det kanske jag gjorde. -"Gjorde"?
Har ni slutat älska henne, doktorn?
-Du förvränger mina ord. -Det gjorde ni nog själv.
Nå? Vad tror du?
Jag tror att du har rätt.
Han älskade henne, men gör det inte längre.
Ändå bjöd han hem henne och lät henne träffa familjen.
-Vad tänker du om det? -Det är nåt som inte stämmer.
-Han ljuger. -De säger samma sak. Även hon ljuger.
Varför skulle de dela just den lögnen?
Hon bryr sig fortfarande om honom, så hon skyddar honom.
Hon tror att det var han som stal behållaren.
Och om hon har rätt?
Det skulle förklara varför han slutade älska henne.
Där har vi det.
Låt mitt team hämta dr Belshaw omedelbart.
Vi har hittat de sammansvurna.
Iris.
Spring.
Hur många gånger måste jag säga det?
Jag och dr Belshaw jobbar inte i syfte att dölja nåt.
Det är uppenbart att ni gör det.
Jennifer hjälpte mig att inse det.
Jag läste en intressant sak i er mapp.
Ni anförtrodde er åt dr Belshaw vad gällde er dotters talang.
Och vad gjorde hon då?
Hon gick raka vägen till överstelöjtnant Kublek med det.
Va?
Jag tror inte att du känner den här kvinnan, Leo.
Det gör du inte.
Avbryt insatsen, allihop. Den misstänkta har hittats.
Fanjunkare Stokes...
Jag vill bara berätta att jag har hittat den saknade behållaren.
Jag ser det.
Var hittade ni den?
Jag måste vara ärlig.
Dr Bennett stal den.
Han gjorde det med hjälp av sina döttrar och en livvakt.
De blev misstänksamma, för jag jobbade med hemliga experiment.
De stal det från kylen.
Jag beklagar verkligen.
Inga fler lögner.
Inget mer svek.
Jag trodde att jag kunde agera på ett sätt som gynnade alla.
Ni kan inte göra honom illa.
Han är för värdefull. Vi behöver honom.
Han kan hjälpa till med projekt Votis.
-Projekt Votis? -Dr Belshaw...
Inte ett ord till.
I det projektet studeras levande försöksobjekt då de dör
för att få fram kunskap om återupplivandet av döda.
Det är det som jag har undanhållit. Nu vet du sanningen.
Och nu ska ni släppa honom.
Berätta varför, doktorn.
Därför att jag tror att jag är nära ett viktigt genombrott.
Mitt försöksobjekt har inte återuppstått på hela åtta timmar.
Det är ovanligt, men har hänt förr.
Det här kan vara det steg framåt som vi har väntat på.
Om dr Bennett får hjälpa mig utan att vi behöver dölja nåt,
och om vi kan involvera hans dotter...
Tänk er vad vi skulle kunna åstadkomma.
Jag behöver honom.
Vi gör det. Vi behöver dem.
För min del
så bygger nyttan som CRM har av mig på att jag når rätt överenskommelser
å deras vägnar.
Jag tror på henne.
För överstelöjtnanten
har projekt Votis största prioritet.
Det här är mitt förslag:
Du blir fri i dag.
Du kommer undan med ett allvarligt brott igen.
Det gör även dina döttrar och din livvakt.
Och du fokuserar dina ansträngningar på det prioriterade projektet.
Är vi överens?
-Är vi... -Ja.
Är du motiverad?
Kan du acceptera allt detta...
...och se det du gör som det som det verkligen är?
Ja.
Vad är det, då?
Det är att rädda det som återstår.
Vad det nu är...
Det är livet, Leo.
Så fungerar krig.
Det är livet mot döden.
Det innebär inte att inte några av oss dör under resans gång.
Släpp hans livvakt.
Jag ser fram emot att se resultatet av ditt arbete.
Detsamma gäller er.
Stanna kvar. När jag har avhandlat en del saker med mitt team
kan vi väl ta en titt på försöksobjektet?
Det låter som ett revolutionerande framsteg.
Det vore fint att få meddela generalmajor Beale.
Vet mamma om det här?
Om hon vet om det? Hon inledde projektet med Beale för åtta år sen.
Mycket arbete har pågått under lång tid.
Om ett genombrott väntar runt hörnet,
så gläder det mig att få vara här och se det.
Vad synd. Det har inte ens gått åtta timmar.
Jag som så gärna ville förmedla goda nyheter.
Det är inte för sent. Med dr Bennetts hjälp...
Dr Bennett kommer inte att hjälpa er, doktorn.
Jennifer, släpp loss försöksobjektet.
-Va? -Gör det, Jennifer!
Va? Jag...
Jag...
Jag förstår inte. Vad...?
Mitt jobb är att avvärja säkerhetshot.
Du har slarvat med forskningsmaterial och ljugit.
Som tur är har du överlämnat stafettpinnen till din efterträdare.
Han är mer intelligent än du och har två svaga punkter.
Han är ett bättre alternativ.
När familjen är hotad är han lätt att styra.
Nej, nej, nej...
Nej, nej... Snälla.
Snälla, gör inte så här. Snälla...
Nej, nej, nej... Snälla, gör det inte!
Jag ber er!
Nej! Snälla!
Gör det inte!
Snälla! Snälla!
"Till slut blir råttan trött, men det blir inte den döde."
Jag kunde inte ha sagt det bättre själv.
Snälla, hjälp mig! Nej!
Hjälp mig! Snälla, hjälp mig!
Ytterligare en tragisk olycka. Sånt händer.
Du visste hela tiden att hon försökte skydda Leo.
Du är lika smart än.
Om din mamma har tvivlat på din lojalitet,
lär det glädja henne att höra att det var obefogat.
Var det här ett sätt att testa mig?
Inte alls. Ända från början var det tydligt att hon ville skydda honom.
Hon skulle bort.
Jag utnyttjade dig i syfte att byta ut Belshaw mot Bennett.
En produktiv dag.
Det känns inte mer än rätt att du informeras
om allt som rör projektet.
Jag vill att du ska ingå i det. Det har du förtjänat.
Finns det mer att veta?
Campus-kolonin och Omaha...
...ingick i en taktisk militär operation.
Det som väntar nu lär inte bli lätt,
men det kommer att säkra vår framtid under hundratals år.
Herregud...
Jag har letat efter dig.
Jag trodde att du skulle hjälpa hennes pappa.
Jag trodde verkligen inte att du skulle vara den som förhörde honom.
Jag hörde några militärer utanför säkerhetsavdelningen.
De pratade inte om Leo eller Felix, utan...
Det var uppenbart vem de pratade om.
Jag var kvar tillräckligt länge för att höra ditt namn nämnas.
Du ledde visst förhöret.
Om du tänker döda mig, så gör det.
Det där är den pistol som jag sköt dig med.
Och även din morbror.
Efter det slog jag honom med skiftnyckeln.
Gör det.
Vi vet båda två att jag förtjänar det.
Eller så låter du bli att göra det...
...för du skulle bara göra mig en tjänst.
Och sen skulle du dö innan du hann lämna anläggningen.
Det är en sak som du bör veta, grabben.
Och det finns inget som jag eller du...
...eller nån kan göra för att förhindra det.
Förhindra vadå?
Vad händer nu?
Jag vet inte riktigt.
Överstelöjtnanten var inte där.
Jadis sa åt mig att fundera under ett par dagar...
...och börja jobba igen måndag.
Jag vet inte om vakterna punktmarkerar mig då eller...
Eller om vi tar oss härifrån innan dess.
Vi kan låta Huck meddela Silas.
Percy skulle prata med henne. Jag har inte sett till honom sen dess.
Hej!
Hur är det med dig?
Vad är det?
Vad har du gjort, Percy?
Hej.
Såja.
Vad är det?
Jag vet inte var jag ska börja.
Det är ingen fara. Börja, bara.
Allt är dimridåer.
Allt som vi gjorde
var inte till nån nytta alls.
Alliansen är död.
Vad menar du med det?
CRM kanske aldrig hade tänkt skaffa sig några allierade, eller så...
...ville de veta vilka de hade emot sig.
Percy, vad är det du säger?
Det kommer bara att bli Civic Republic.
De kommer att ödelägga Portland.
Med gas som de förvarar på forskningsanläggningen.
De ska dölja det genom att använda de tomma.
Det var så de ödelade Omaha
och Campus-kolonin.
-Varför? -Jag vet inte.
Hon har inte gått igenom alla detaljer med mig än,
men de planerar att döda 87 000 människor.
Och det finns inget sätt att varna dem. De avlyssnar all kommunikation.
Att gå dit skulle ta månader.
De kommer att vara helt oförberedda och lär inte hinna reagera ens.
När?
Snart.
-Hur snart? -Jag vet inte.
Jadis hade inte sagt mer än så.
Vi vet var gasen förvaras.
Ska vi förstöra gasen?
Då förstörs även det här stället.
Det handlar inte bara om att rädda Portland och hinna fly.
De får inte behålla det här.
-Vad menar du? -Vi måste få ut forskarna.
Och deras forskning. Vi tar hand om den och bygger vidare på den.
Hur skulle det gå till?
Jag vet inte riktigt.
Jag vet bara att jag inte klarar det ensam.
Om vi involverar forskarna,
kan det hända att nån av dem pratar.
Även om vi skulle lyckas... De människorna är inga soldater.
Vad som än händer, så tänker jag gå igenom det med dig,
även om det inte blir som vi hade tänkt.
Du tänkte döda henne i dag. Eller hur?
Jag ville göra det.
Jag gjorde det inte.
Varför?
På grund av dig.
Jag ville träffa dig igen,
och jag visste att det inte skulle bli så om jag sköt henne.
Jag vill inte dra i natt.
Gör inte det, då.
Jag var faktiskt osäker på om du skulle komma.
Det var jag också.
Det beror inte på dig, utan på det här stället.
Det tar tid att vänja sig.
Ibland känns det normalt, och ibland...
...känns det som ett fängelse.
Herregud... Tänk om pappa hade hört mig säga så.
-Din pappa? -Ja.
Han är nog väldigt besviken på mig
för att jag inte är så pigg på det militära.
Men nog om mig. Vad händer i ditt liv?
Vänta.
-Är din pappa militär? -Ja.
Det är generalmajor Beale. Jag trodde att du visste det.
-Jag önskar att jag vetat det innan. -Ja.
Det är mycket jag önskar.
Jag ska nog dra nu.
Jag pratar med de andra och hör av mig så fort vi gjort upp en plan.
Vi har nog en del att prata om. av mig så fort vi gjort upp en plan.