ЖАХІТТЯ ДОЛОРЕС РОАЧ
СЕРІЯ 6 МОРГНИ ДВІЧІ
Рада знайомству, пані Моріс.
Я жила з онуком вашої мертвої подруги, Домініком.
Може, допоможете знайти його,
щоб я могла задушити падлюку голими руками
за те, що зраджував мене й підставив, щоб я відсиділа за нього 16 років і…
Я казала тобі, дитино. Я не хочу на радіо.
Ні, я не…
Я принесла вам емпанад.
Краще тобі не бути Свідком Єгови.
Я пішла від вас у 72-му. Я люблю Різдво.
Ні, я не…
Я не Свідок Єгови. Я наче…
Привіт. Привіт, пані Моріс. Я Долорес Роуч.
Ти серйозно?
- Я подруга… - Я знаю, хто ти така.
Знаєте?
- Ти наважилася прийти сюди? - Я?
- Після того, що зробила з Домініком? - Що я…
Ні, не думаю, що ви знаєте всю історію.
З усією повагою, якщо ви…
Ти відсиділа у Виправній колонії штату Нью-Йорк
за володіння з умислом і напад на копа?
Так, відсиділа. Це було.
Ти осоромила свого чоловіка. І його бабусю.
Усі сусіди про тебе базікали.
Прошу, можу я… Можна вам пояснити?
Дивіться, у мене є перекус.
Моя подруга померла в соромі.
Що? Якби я могла пояснити!
Я все записую! Ти не розумієш…
Вибачте…
У вас вільно на третю?
Гаразд, чудово.
Просто тихіше.
Прошу.
Маю працювати. Гаразд, бувайте.
Якщо не можу вбити Домініка,
то можу вгамувати жагу цим подкастером.
Це я брудна шльондра?
Бо онук її подруги тицяв свій член у всіх?
Довбаний розумака Луїс.
МИ СЛУЖИМО ГРОМАДІ!
Нелі мені допоможе. Мені не треба подобатися Софії.
Мені треба, щоб вона сказала, що знає про Домініка.
Я не ходив у Вортон, але й не не ходив у Вортон.
Розумієте, про що я?
Я пройшов там купу курсів із бізнесу.
І мені це легко дається, як татові.
Тому я знаю, про що кажу, добре?
Звісно.
Франшиза.
- Я знаю, що ви думаєте. - Не думаю, що знаєш.
Я бачу тут такий потенціал.
Луїсе, уяви, емпанади «Дуже Локо» й «Дуже Лока» у всьому районі!
Я мав можливість і підготував це.
Ласкаво просимо до Empanada Loca. Замовляйте.
- Ви це репетирували? - Дякую.
То де хочеш поставити ресторан на колесах на Мангеттені?
Ми вже на Мангеттені, так?
Далі Джерсі й усі три штати. Увесь світ. Ви не мислите масштабно.
А ти взагалі не мислиш.
- Я не хотів… - Я митець, гаразд?
Моя робота орієнтована.
Є франшиза Вольфганга Пака?
- Насправді… - Але я зрозумів.
Зрозумів, друже.
Ти думаєш, тому що ти - це ти, а я - це я, мене можна купити.
Ти не усвідомлюєш, що це привілейоване колоніальне мислення.
Я не продаюся. Мене не можна купити.
Я не годуватиму маси,
щоб ви культурно захопили мою роботу та заробляли на моєму спадку.
Зрозуміло?
Луїсе? Ти теж заробиш гроші.
Скажи йому, Долорес.
Я не хочу в це влазити.
Вибачте.
Мене надихнуло те, як ви дбаєте про це місце.
То надихайся за клятими дверима.
Гаразд. Я забираюся з дороги.
Джоно, це була така гарна ідея.
- Луїсе, він хотів допомогти. - Собі?
Ні. Вам обом.
Він не хоче працювати на батька. Хоче займатися чимось своїм.
Звідки ти це знаєш?
Що відбувається між вами двома?
Ми просто… Зависаємо абощо…
Це просто зависання…
Дідько. Тепер він не піде.
Подумай про це.
Насолоджуйся п'ятою перервою.
Так. Сьогодні телефонував хтось із університету Хадсон,
вони питали про твою заяву.
Так, гаразд… Я займуся цим. Дякую.
Дідько.
Сьогодні так людно.
Знаю.
Хто знав, що цей Кейлеб Світцер дійсно має фоловерів. До речі…
Куди ти ходила вранці?
Підіймалася нагору. Поговорити із Софією.
Навіщо?
Дізнатися, чи вона в курсі, де Домінік.
Думав, ти облишила це лайно.
Я не роблю нічого такого.
Не задовольняю тебе?
Ні, якщо лише кусаєш мої стегна й злизуєш власну сперму.
З тобою це не пов'язано.
Якщо ми продовжимо, то пов'язано.
Ти казав, що не хочеш, щоб я комусь шкодила.
- Отож я маю… - А як же мої почуття?
А що за чортівня з твоїми почуттями?
- У мене нема почуттів? - Звісно, є.
Я відчуваю.
Я маю почуття до тебе, мамі.
Я хочу бути з тобою, але…
- Якщо ти хочеш іншого… - Не хочу.
Не хочу.
Готова до мене, мамі?
Вибач?
У мене запис за кілька хвилин.
Так, для Гектора. Це я.
Що? Ти думала, мама назвала мене Жиропою?
Ні, мамі, це був мій учитель у першому класі.
Можеш прийти пізніше?
- Ми дещо з'ясовуємо… - Усе гаразд.
- Вона вільна. - Дякую.
Дякую щиро за твій дозвіл.
Знаєш…
Зазвичай у мене немає часу на масаж, але моя шефиня наче зникла.
ОСОБИСТИЙ МАСАЖ ВІД ДОЛОРЕС ЧАРІВНІ РУКИ
Уперед, Гекторе.
Дами перші.
Я не відведу від тебе очей ні на мить, паскуднику.
Дідько.
То тут унизу відбувається магія?
Якщо думаєш, що я тобі подрочу, то розвертайся.
Я цього не думав.
Ці чарівні руки можуть так стиснути цю шию, що з його дупи повилітають голуби.
Стіл чи ліжко?
Ти знущаєшся?
Я не про це.
Ти те стерво, що не жартує.
Я не натякав на ліжко, мамі.
Марсі теж ще те стерво.
Чи була таким.
Так?
То де вона?
Ні зеленого поняття.
Вона критикувала мене протягом трьох років, тож…
Думаю, перепочинок не завадить.
Ця штука мене витримає, так?
Це вона точно витримає.
Я приготуюся.
Роздягнися до комфортного тобі рівня.
Ти бачила цю сучку Руті, яка винюхує навколо?
Так.
А що з нею?
Бо вона каже, що насправді зникло двоє людей.
Марсі і якийсь чувак. Перл-якось там.
Так?
Думаєш, вони пов'язані?
Я не знаю.
Тому я прийшов побачитися з тобою.
Скажи це, вилупку. Спробуй.
Скажи, що це останнє місце, де бачили твою шефиню.
У тебе є алергії, про які мені слід знати?
Тільки на горіхи.
До тих, хто з горішками, не тягне.
Я маю залізти тобі під майку.
Круто.
От зараза.
Лайно.
Я не знав, чого очікувати.
Марсі думала, що це лайно - прикриття.
Бо ти працювала на того вилупка Домініка.
Він наче хоче, щоб я це зробила.
Дідько. Аж наче голова паморочиться.
Це просто циркуляція крові. Глибоко вдихни.
Дійсно… Я наче…
Що це за олійка?
Кокосова.
Я сказав тобі, що я… Алергік.
На горіхи! Це… Кокос - це фрукт. Це не горіх.
Боже. Дідько. Я не хотіла.
Чорт.
Гекторе!
Що?
Що ти в біса кажеш?
Що? Це в… Що? Де?
Що? Гаразд, що? У тебе багато лайна. Що за чорт?
Я не хотіла вбивати його. Я просто хотіла… Наче я мусила.
У тебе купа кишень, брате.
Як цим користуватися?
Гаразд, я намагаюся! Так…
Що, я…
Маю встромити в серце, як у «Кримінальному чтиві»?
Гекторе! Та ну.
Ні! Гекторе!
Гекторе!
Дідько! Ні.
Ще один мертвий. Чорт забирай.
Якщо хтось має померти на моєму столі, я волію вбити власними…
Ця свічка пахне так гарно.
Як кориця.
Донедавна я не знав слова «емпанада».
Це вперше ви її пробуєте?
…запитав нас про проблеми та попросив нас заїхати.
Чим несподіваніше, тим краще.
Так ви зможете побачити,
яка бездоганна тут чистота, навіть коли людей багато.
Ви здаєтеся дуже популярним.
Це тому - і я серйозно -
що ми служимо громаді.
Як написано на вивісці. Це мій секрет.
Долорес, іди сюди.
Що…
Що відбувається? Шейно, познайомтеся з Долорес Роуч,
самі Чарівні руки.
Це Шейна Ґолдвін, інспекторка з охорони здоров'я, береже Нью-Йорк.
- Рада знайомству, Шейно. - Як пройшло з Гектором?
- Він уже пішов. - Це було швидко.
Це цікаво.
Дуже цікаво.
Дозволь закінчити з пані Ґолдвін, і я послухаю про це.
Звісно.
Рада знайомству, інспекторко.
Шейно, ласкаво прошу до моєї кухні…
Довбана інспекторка?
Як я його стягну сама зі столу з нею нагорі?
Що за чорт?
Я їх завжди знаходжу.
Руті? Що ви… Тобто, привіт.
Налякали мене до смерті.
Я маю про дещо поговорити з тобою.
Знаю, що Домінік живий… Але я не маю часу…
- Зараз невчасно. - Домінік живий? Оце так поворот.
- Ви тут не через це? - Ні.
Я тут через це.
Ці повідомлення.
Від батька до сина.
Граматика, ритм, усе не таке.
Тому я запустила руки в телефонні записи,
і вони кажуть, що повідомлення прийшли зі стільникової вишки в Ґованусі, Бруклін.
А це дивно.
Дуже далеко від усіх його власностей.
Тому я вийшла туди.
І знаєш що? Телефон просто лежав на лавці.
У лонґ-айлендському потязі на Ронконкому.
Наче чекав там на мене.
Я розблокувала його з третьої спроби. Останні чотири цифри соціального номера.
А там була програма,
пов'язана з його…
кардіостимулятором.
Хіба технології не чудові?
Якщо ви шукаєте Джону, його тут немає, але…
- Можете запитати в Нелі нагорі. - Програма відстежує кардіостимулятор.
І вона каже мені,
що цей кардіостимулятор
тут.
Тож я сказала собі: «Руті,
це не в'яжеться купи.
У чоловіка ігрові борги в Атлантик-Сіті,
телефон у Ґованусі,
а його серце у Вашингтон-Гайтс?»
Ні.
Тому я не довіряю цим штукам, телефонам… Бо вони…
«Остання мишка в мишоловці».
Найдовша п'єса у світі авторства Агати Крісті.
Тобі є що сказати, щоб полегшити душу, Долорес?
Вам би пішло на користь…
піти звідси зараз.
Правда?
Куди ви йдете? Ні.
Долорес,
що ти зробила?
Геть від мене!
Ну ж бо!
- Що відбувається внизу? - Це Долорес…
Займається аеробікою. Має бути у формі, щоб весь день робити масаж.
Вона просто ваш бізнес-партнер чи…
Ну ж бо. До роботи!
До роботи. Маємо продавати світові страви.
Гаразд. Я покажу вам дещо.
Я не люблю хвалитися, але ніхто не складає м'ясо так, як я.
Ось тут домініканські стейки.
Сука!
Я не хочу бути серійною вбивцею!
- Ну, пане Батіста… - Прошу. Паном Батістою був мій старий.
Цей підвал жилий, так?
- Правильно. - У тебе там є сухі продукти…
Якщо там є склад продуктів, я маю його побачити…
Схоже, ви хочете зайти в мою квартиру.
Не зважайте. Вибачте.
Ми скоро підемо у підвал, Шейно.
Ми дуже скоро підемо у підвал. Та перед цим…
Я не можу піти з кухні, не показавши вам своїх малят.
Погляньте сюди. Усі думають, що найкращі ножі - японські.
Але краще брати німецькі ножі.
Чому ця пані не помирає?
Гаразд. Гаразд, Роуч.
Я з тобою на рівні.
Ти добре билася.
Але ти не дожила б до мого віку в цьому бізнесі,
якби не була готова випатрати когось, мов свиню.
А я готова.
І я мушу.
І я знову це зроблю.
Тож ти дозволиш мені вийти звідси.
І ми обидві вдамо, що цього не сталося.
Ти вийдеш звідси й підеш прямо до копів.
Думаєш, я дурна?
Думаєш, мені треба копи в моєму бізнесі?
Глянь, я не хочу тебе вбивати.
А ти не хочеш вбивати мене.
Бо я не пропускала роботу
18 років, 5 місяців і 3 дні.
Люди помітять.
Люди, які носять не тільки електрошокер.
У мене є послідовники.
Отож…
Ми домовилися?
«Кримінальне чтиво», сучко?
Помри, бляха!
«Гасни, гасни, свічко!»
«Макбет», 5-й акт, 5-та сцена.
О боже.
Гаразд.
І… Склад сухих продуктів отам, у моїй особистій коморі.
Найчистіше місце в домі.
Це звук…
Зламана димова сигналізація.
Почала виходити з ладу вночі, але я купив батарейки.
Це порушення техніки безпеки, так?
Але я… Я це пропущу,
якщо ви відремонтуєте цю зламану сходинку.
- Вважайте, зроблено. - Добре.
Так, а як щодо цієї кімнати?
Це… Нічого.
Спальня Долорес, її маленьке спа. Там немає їжі.
Може, мені слід повернутися на масаж.
Так, слід. Іншого разу.
Слід це зробити. Точно.
Добре.
Чорт.
Тільки не знову.
Дідько.
Долорес? Це я.
У нас відмінно з мінусом!
Мамі була зайнята.
Із цього вийде збіса багато емпанад.
Але… Я маю випатрати їх обох за кілька годин.
Інакше не зможемо використати.
Бо в ідеалі, мамі, ти мала б розвести їх у часі.
Я її не приводила. Вона мене знайшла.
Нумо… Долорес, це її робота!
Гей! Що ти робиш?
Те, що ти мав зробити,
коли вийняв це з його грудей, яйцеголовий!
- Хто найняв її кримінальною експерткою? - Ти лишив телефон у Ґованусі!
- Що, ти думала, станеться? - Геніально порівняно з тим,
що ти бережеш кардіостимулятор як трофей, який привів ту суку прямо сюди.
Ти можеш протистояти
або співпрацювати.
- Боже святий Христе. - Гаразд?
Гаразд.
Якось я була в тюремному туалеті під час спалаху сальмонели,
але це найогидніша річ, яку я коли-небудь бачила.
На це треба трохи часу.
Тіло такого розміру… У ньому приблизно 7,5 літрів крові.
Якщо хочеш блювати, то вийди звідси.
Це місце, де готують їжу. Не забруднюй моє м'ясо.
Привіт, дівчинко, звідти було чути чимало галасу.
Усе гаразд?
Треба на повітря.
Маю хреститися в брудній річці.
Потрібна лоботомія.
Святий боже. Тепер є ще двоє мертвих людей,
яких шукатиме ще більше живих людей.
Долорес! Долорес.
Усе гаразд?
Я не бачив тебе. Клянуся, я тебе не бачив.
Ти можеш іти? Упевнена?
Ти знаєш мене.
Якщо ви за мною стежите, то не те щоб дуже непомітно.
Непомітно. Але згубив тебе на світлофорі.
Серйозно?
Будь-хто може відстежити тебе за радіохвилями.
Пентагон… Будь-хто.
Що за чорт? Ви під наркотою, друже?
Ні. Я не Луїс.
Я люблю мати змогу думати.
Талія каже, що потрібна ясна голова, щоб використовувати всесвіт.
- Хто така Талія? - Дружина.
Я не знала, що ви були одружені.
Вона померла.
О, Джеремі.
Ні… Ну, це було тільки її тіло.
Я знаю, що ти знаєш, про що я.
Просто тіло.
Тіло…
Просто контейнер.
Так?
Я знаю, що ти так само дивишся на речі. Я знаю.
Бо…
Я знаю, що ти робиш, Долорес.
Я знаю, що ти робиш.
Про що ми говоримо?
То ти…
Тільки вийшла із в'язниці за насильницький злочин.
І повернулася сюди за тиждень до того, як зник власник житла.
А потім раптом
Луїс почав робити нові емпанади, яких ні його тато, ні він не робили раніше.
Із м'яса, яке вони не беруть у мене
чи ще в когось, кого я знаю.
Потім місцева дилерка,
яка й разу не виходила з кварталу за останніх 15 років,
зникає.
Ти їдеш у Виправну колонію штату Нью-Йорк.
- Я стежив за тобою… - Я навідувала подругу.
З'явилася Руті. І не кажи мені, що вона не пов'язана.
Може, годі цієї конспіративної теорії?
Що ви кажете?
Що я кажу? Що ж я кажу?
Я кажу,
що послуги з доставки їжі, як от мої, витісняються.
Я кажу,
що я тону в боргах.
Я кажу,
що є люди,
які, я б хотів, щоб теж зникли.
Я кажу,
що бачив той мюзикл із жінкою «Вона написала вбивство».
Я кажу, я хочу в долю.
О боже. Я довела до божевілля Джеремі.
Джеремі…
Ви геть не так усе зрозуміли.
О боже.
О боже. Він примусив тебе до цього проти твоєї волі. Так?
Моргни двічі.
Моргни двічі,
і я контрабандою посаджу тебе в кузов вантажівки,
перевезу через міст,
і ти зможеш утекти куди завгодно.
Дякую за стейк.
Я маю іти.
Наче вбивати людей мало. Я змусила цього милого чоловіка думати, що це нормально.
Це має скінчитися.
Привіт.
Привіт, я думав, із тобою щось сталося. Я хвилювався.
Послухай, друже.
Я подвоїла число тіл.
І немає шансів,
що будь-якої миті тут не з'являться три Джони,
які увійдуть у двері, шукаючи рідних, друзів
і наркоторговців.
Ми маємо збудувати нове життя разом, Луїсе.
Ти і я.
Як ми це зробимо?
Ти маєш прийняти пропозицію Джони. Не про франшизу…
Маєш дозволити йому викупити місце.
Потім ми візьмемо ці гроші.
А потім утечемо.
Переклад субтитрів: Альбіна Саженюк
Творчий керівник: Юрій Лаховський