Har varit i källaren i dagar.
Som att övervintra.
Världen är inte säker. Det var där mitt liv blev förstört.
Jag visste det inte än, men om mindre än en vecka
kommer detta bli den farligaste platsen i Washington Heights.
-Luis. -Hallå! Det lever!
Vattnet är borta igen.
-Seriöst? -Ja, igen.
Ja?
Gideon, Luis. Jag vet mina rättigheter, din jävla skit.
Det är olagligt att jävlas med mina sopor och mitt vatten.
Vill du träffas? Kom hit och träffas mano-a-mano.
Skiten är oacceptabel.
Fan, Luis. Hur mycket är du skyldig?
Han vill poängtera nåt.
Vi är ockupanter här.
Oroa dig inte för pengar. Det är någon som jag vill att du träffar.
Hon kanske har ett jobb åt dig. Där är hon!
-Hej, vackra du. -Joy!
-Du borde träffa Dolores. -Okej, men
jag har en empanada-situation. Behöver en guava och ost
-för mitt blodsocker. -Kanske en persimon och gouda istället?
Det är nytt.
-Nej, jag har mina vanor. -Är du säker?
Det är god-da. Gouda.
Jag dör av skratt.
Dolores,
jag har hört så mycket om dig.
Joy har ägt tvättstugan i närheten
i hur många år?
Nio, på den här platsen.
Min halvsyster på Uptown Lucky Nail
på Broadway, hon har varit där i 14 år.
Lucky Nail? Är det en salong?
Ja. Vi är båda företagare, självlärda.
Vilken typ av salong?
Naglar, ansiktsbehandlingar, vaxning, massage,
-sånt. -Behöver hon extra händer? Bokstavligen?
Joy, hon är den bästa massösen någonsin.
Jag kunde inte vrida huvudet.
Spänningar i nacken.
Du borde träffa Bridget.
Ja, gärna.
En satmara, men hon kan lära dig mycket. Det är inte hennes fel.
Jag fick all kärlek som barn.
Jag skulle älska det, tack. När kan vi göra det?
-Ingen tid att förlora. -Ja, i dag.
Precis nu.
-Så här? -Ja!
Jag vet inte. Titta på hur jag ser ut.
-Gå och ha kul. Kom igen. -Knuffa mig inte.
Vänta. Jag gör så här.
Gör oss bara en tjänst, okej? Nämn inte din historia för Bridget.
Hon är överspänd.
-Förlåt, jag är ledsen. -Nej, det är bra.
Vi betalar 12 i timmen.
-Skitsnack. Det gör du inte. -Håll tyst.
-Gå tillbaka till tvättstugan. -Du betalar 15 dollar i timmen.
-Hur många års erfarenhet? -Sexton.
Okej, 14 dollar i timmen.
Du tar med ett eget bord.
Vi är laglydiga här. Ingen tittut eller avrunkning.
Vad är en tittut?
Jag känner dig.
Välkommen tillbaka.
Marcie Lugo. Minns du mig?
Nej.
Det är okej. Du var känd här. Jag var ingen då.
-Kul att se dig igen. -Måste ha varit jobbigt i fängelset.
-Jävla fitta. -Jag menar,
vem får typ 15 år för innehav?
Innehav med uppsåt och överfall på en polis.
Men. Välkommen tillbaka.
Lycka till.
-Hon är bra, du sa det. -Jag sa att hon var bra.
Du stönade som en katt som löper,
och det har inte hänt i hela din eländiga, sexlösa existens.
Hör på.
Jag skurar golven tills de skiner och gör det ni behöver.
-Jag vill bara... -Tyvärr.
Vi anställer inte.
-Fan ta dig, Bridget. -Fan ta dig.
-Jag kan fan inte tro... -Vad? Du tar med nån sån...
-Jag vill inte... -Vad fan tänkte jag på?
Ingen bra salong anställer mig.
Mitt CV är bara tre terminer på college
och en månads jobb med Froyo-maskinen på Tasti-D 1997.
-Dolores. -Den slynan.
En promenad?
-Visst. -Fittansikte.
Ursäkta. Jag har vänner som har suttit inne. Inget att skämmas för.
Det är svårt att hitta ett nytt jobb när man har varit borta.
Om du söker jobb så har jag öppningar. Och igen, jag är verkligen ledsen...
Gjorde du det med avsikt? Så du kunde erbjuda mig hälften?
Jag betalar dubbelt.
Och jag behöver en ny säljare.
Försäljning.
-Vad säljer du? -Cannabis, inga tunga droger.
Mitt företag säljer
påsar till de lokala ungarna. Men jag kan behöva en brud
som hjälper mig med de nya vita mammorna här.
De köper för sömnen.
Jag har söta logotypklistermärken för att hålla mig konkurrenskraftig.
Femton år av mitt liv försvann medan du byggde ditt varumärke.
Helt annat än när jag först tog över Dominics affärer.
Vet du var han är?
Dominic? Nä, ingen vet. Förmodligen tagen av FBI.
-Jösses, verkligen? -Alla hade en teori först.
"Dominikanska republiken." "Sitter fast i Miami." "Säljer nåt jävla smink."
Jag hörde den skiten också, men vet nån var man kan hitta honom?
Du,
åt helvete med killen. Det är dags för dig nu.
Jag gör inte det där längre. Men tack för erbjudandet.
Din kille Luis köper inte av mig längre.
Men när du ändrar dig
finns jag här.
Är det mitt enda alternativ?
Sälja gräs igen?
Välkommen till Empanada Loca. Vi har ett special...
Ja, hej. Jag igen.
-Ta inte illa upp, men du ser ut som skit. -Jaså?
Jag har inga pengar, inga jobbmöjligheter,
och en säng som din chefs pappa dog i, så jag vet att jag ser ut som skit.
Okej. Förlåt.
Jag tror inte att jag ska någonstans på ett tag.
Vi kan lika gärna låtsas gilla varandra.
Jag ogillar inte dig.
Du påminner om min mamma.
Fan. Vad? Herregud.
Blev jag så gammal där inne?
Hon gjorde fem vändor och hade svårt att komma tillbaka.
Hon löste det.
Var är hon nu?
-Inte relevant. -Inne igen?
Nej. Sånt tänkande är negativt och hjälper dig inte. Men jag kan.
Kom på vad du vill, skriv ner det och gör en jävla plan.
Och jobba på det varje dag.
Var kommer den skiten från?
Vet du vad du behöver?
En visionstavla.
En vad? Nej, jag behöver ett jobb.
Det kallas manifestation.
Ta hand om butiken.
TID ATT VARVA NER
Hudson är där jag gjorde mina tre terminer.
Tjejen.
Det börjar likna något.
Okej.
Min är ett collage av babypappor. Du har drömmar.
Damer.
Vad är det här? Jobbar ni?
D:s visionstavla.
Så länge det är för Dolores.
Hon ger massage för att betala för sin collegeexamen
i marinbiologi, och köper ett hem i Hackensack.
-Hoboken. -Samma sak.
Hur var Bridget?
Glöm det. Hon fick reda på att jag satt i fängelse.
Tillbaka till ruta ett.
Nellie, har du tuggummi?
MASSAGE AV MAGISKA HÄNDER DOLORES
Gör det här, D.
Tänk om någon ser det?
Det är poängen. Affärer.
-Jag har ingen licens. -Ingen bryr sig.
Du är i New York. Bara det är billigare än Bridgets.
Jag måste ta det här. Nellie, jag har dig för dagen?
NU UNDER EMPANADA LOCA 20 DOLLAR
Knack, knack. Hallå?
-Hej. -Hej.
Nellie sa att det var
tjugo dollar för en halvtimme?
Är det du som precis flyttat till tredje våningen?
-Ja. -Nellie berättade om dig.
-Caleb Sweetzer. -Förlåt, vad?
Sweetzer. S-W dubbel E T-Z-E-R. Sweetzer.
Caleb Sweetzer. Trevligt att träffas. Dolores Roach, R-O-A-C-H.
-Roach? -Det var Rocha,
men min pappa ändrade det till att låta mer vitt. Stackarn.
Ja, jag förstår verkligen.
Ja. Okej, så,
följ med mig.
-Bara... Okej. -Ja, här inne.
-Sätt dig. -Bara på sängen?
Ja, för mitt bord står i butiken
så jag använder sängen idag. Men den är
förvånansvärt fast och lakanen är rena.
Vad fan? Visst.
Du kan också klä av dig så mycket som känns bekvämt.
-Ja. -Du måste inte. Det krävs inte.
Du kommer väl att behöva min rygg?
Precis, exakt.
Du kommer att knåda min rygg också.
Du förstår? Lol.
Herregud.
-Är någon annan här? -Ingen är här, jag bara...
Det är bara
gamla New York-rör, visst?
Så okej, det är bra.
Jag ska bara...
Okej.
-Har du några allergier? -Bara penicillin.
Okej, det finns inte i det här.
-Är det okej? -Ja, ja.
Det är bara så skönt att bli vidrörd.
Killarna på apparna i den här delen av stan är så skumma.
Hur har man säker bondage-lek med en kille man vet kommer att råna en?
Borde ha sprungit när hyresvärden erbjöd två månaders gratis hyra. Han var desperat
att få mig till denna gudsförgätna plats.
-Gör gärna slut på mitt lidande. -Frestande.
Slappna av bara.
Okej. Och det här är till dig.
Wow. Nej, det här är mer än jag tar betalt.
Ja, det är dricks.
Dumsnut. Vi ses.
Jag har aldrig känt mig stoltare över en krona jag tjänat i mitt jävla liv.
Och så hela veckan...
Caleb Sweetzer säger att du är fantastisk.
...börjar folk komma ner.
Folk pratar om mig. Jag har,
typ, ett dussin personer som kallar sig "klienter".
Som att manifestationsskiten är verklig.
Och jag försöker ge Luis kontanter till hyresvärden, men han tar dem inte.
Jag har dem redo för när det går åt helvete, vilket blir snart.
Men för ett kort lysande ögonblick börjar jag känna mig ganska optimistisk.
Nej. Jag känner mig fan triumferande.
-Det är som ett spa här inne. -Eller hur?
Tänk att din mormor hade det här.
Hon ser ett erbjudande på tv och köper skiten
i alla storlekar och färger. Hon gör för mycket.
Fan, hon måste ha pengar.
Nej. Hon skaffar bara nya kreditkort.
Jag kan inte stoppa henne, det är hennes enda glädje.
Jag vill inte ta det som gör henne glad.
Shopping gör henne glad. Hon märker inte att den här skiten saknas.
Tack, Nellie, tack.
Kan jag betala tillbaka, typ med lite massage?
På denna dödsbädd?
Nä, tjejen, du provade.
Jag är riktigt bra.
Vet du vad som händer när njurarna slutar fungera?
-Nej. -Jag sa åt Luis
att skaffa sin pappa vuxenblöjor, men
jag har bara tagit hand om mormor sen jag var 12.
Fan, det utelämnade han.
Det kommer en massa folk nu. Du måste vara laglydig.
Gör en jävla plan och jobba på den varje dag.
-Jag gör det. -Nej,
du behöver en massagebänk.
De är dyra.
Man måste spendera pengar för att tjäna pengar.
Investera i dig.
Tack.
-Behöver du hjälp med att få in den där? -Herregud, tack.
-Jag är Dolores. -Jeremiah.
-Trevligt. -Detsamma.
Lakan.
Är du okej?
Ja.
Har inte varit här sen Ariel dog.
Mr Batista.
-Kände du Luis pappa? -Ja.
Levererar man samma saker till exakt samma plats
under några decennier så lever man mycket liv med en person.
Låt mig hjälpa dig.
-Så där. -Titta på den!
Vi drar åt de här.
Vi ställer den så här.
-Så här? -Ja.
Så fint.
Hon är vacker. Och allt betalas av dessa magiska händer.
-Tack. Snälla. -Nej, behåll dem.
Jag har en känsla av att du kommer att behöva dem snart.
Va?
Innan han dog, Ariel,
bad mig att hålla ett öga på hans son.
Sonen i 30-årsåldern?
Ja, sonen som ägnar all tid åt att göra empanadas som smakar sashimi,
och inte inser att inse denna plats
håller på att övergå till...
Jag gör samma leverans varje dag.
Mer av maten ligger i soptunnan varje kväll.
Det funkar inte länge.
Vänta, Jeremiah.
Finns det något jag kan göra?
Håll ögonen öppna. Jag säger inte att något är fel,
men jag säger inte att det inte är det.
Jag vet inte om jag förstår...
Du är på mitt verksamhetsställe, okej?
Jag försöker leva mitt liv.
Det är min verksamhet, jag har rätt att gå in på min egendom.
Jag har bevis på att du trakasserar mig.
Jag åkte tåg i två timmar för att prata mano-a-mano, som du bad mig,
okej? Det är inte trakasserier, det är att anstränga sig.
Lägg ner kniven för Guds skull.
Jag gör det. Den är nere. Behöver den inte i alla fall.
Du har två alternativ. Gå med på uppköpet,
eller gör en minimibetalning
på din hyresskuld i slutet av dagen, fredag,
annars ger jag dig vräkningspapper på måndag morgon.
-Vräkningspapper? -Tre månaders skit. Jag är klar!
Vet du vad, jag är inte klar. Dra åt helvete. Du trakasserar mig.
-Rakt åt helvete. -Du har varit fientlig och hotfull
sedan dagen jag presenterade mig själv. Du tar droger, och nu
har du en hora här.
-Är det du? -Nej.
-Förlåt, sexarbetare. -Nej, nej.
Hon är den bästa massösen i trestatsområdet.
-Låt mig prata. -Gör vad du vill med din kropp,
men du jobbar illegalt från en illegalt ockuperad enhet.
Det är okej, jag förstår. Vet du vad? Hon är min jävla familj.
Och min familj har varit här i 35 år, okej?
I 35 år har detta område varit billigt, farligt och smutsigt.
Min föregångare kanske gillade det så,
men jag måste ta in folk med högre levnadsstandard.
-Jag har ett ansvar gentemot dem. -Vilka är de?
-Vita människor? -Det har inget med ras att göra.
-Hör du dig själv? -Lär mig då, mr Rainbow Coalition.
Jag hyrde ut till ett svart par och, ärligt talat, lite rasistiska.
-Den jäveln. -Du tror inte minoriteter kan betala hyra.
Då är du också rasist.
-Hör du dig själv? -Vi ses i rätten.
Se till att du är hög.
-Hör av dig när som helst. -Vänta.
Nej, min tur.
Jag har kontanter.
-Har du så mycket? -Ja, jag har kontanter.
-Självklart har du det. Var? -Jag går ner.
-Jag går. -Du behöver inte.
Jag räknar inte pengar öppet.
Nej. Kom igen. Stanna här,
ta hand om butiken, allt är bra. Förlåt, vad heter du?
-Pearlman. -Mr Pearlman, vi går ner.
Vi ska bara börja om på nytt, okej?
Tabula rasa.
Herregud! Är du okej?
-Gud! -Gud.
Jag antar att vi borde titta på den där gamla trappan.
-Den här byggnaden kommer bli min död. -Här är det.
Här inne.
Masserar du verkligen folk?
-Snyggt lila. -Tack. Helt ny.
Fick den i dag. Varsågod.
-Jag vill att du räknar dem. -Okej.
Jag har aldrig fått massage.
Jag menar, jag brukade...
Min ex-fru brukade försöka, men inte på riktigt. Inte som ett proffs.
Jag vill inte kalla dig proffs, för det är en illegal verksamhet.
Du vet väl att jag är bäst?
-Va? -Jag kallas "magisk" av en anledning.
Jag tvivlar inte på det.
Okej, 541 dollar nu, mr Pearlman.
-541 dollar? -Ja.
Vad är meningen med det här?
Som en handpenning? Vad ligger hyran på nu, förresten?
Det är åtta på övervåningen och tre här nere.
-Okej, alltså elvahundra... -Nej, tusen, raring.
-Elva tusen i månaden för det här stället? -Det stämmer.
Vi brukade betala 650 för en tvåa i närheten.
När, för 20 år sedan?
Cirka 20 år sedan. Jag räknade fel på inflationen. Men vi kan lösa det.
Så ska vi kalla det ett uppskjutande? Vad sägs om det?
Mr Pearlman, snälla.
Okej.
Du får en vecka.
För jag har en svag punkt för sådana som dig.
-Tack. -Efter det
-är jag inte så snäll. -Förstått.
-Förstår. Tack. -Jag säger till
-Cheech där uppe... -Förlåt.
...att jag är tillbaka om en vecka med kontraktet.
Aldrig i helvete att jag kan fixa de pengarna.
Om jag hade andra alternativ.
Mr Pearlman, tack.
-Skäm inte ut dig själv. -Nej, din axel är stenhård.
Ja. Jag ska gå till gymmet. Min ex-fru är borta.
Nej, det är inte muskler, det är spänt.
Du har som en stor knut där. Känner du det?
Jag har känt det i flera veckor. Jag kan inte vrida på nacken.
Vet du vad?
Ligg ner.
Det är en ära att ha dig som min första på mitt nya bord.
-För massage? -Om jag hade bröd
skulle jag bryta det med dig, men det jag gör är mer närande. Jag är seriös.
Jag lovar.
-Okej. -Ja?
Okej,
klä av dig så mycket du är bekväm med, så sätter jag igång.
-Är det rökelse? -Nej, ett ljus. Det luktar kokos.
Okej.
Redo.
Du måste vända dig så jag når din rygg.
-Min rygg? -Det är där knuten är.
Du kan inte vrida på nacken...
Okej.
Den jäveln tror att han är här för att bli avrunkad.
Jag tar av dessa, bara så att du är bekväm.
Okej, mr Pearlman.
Vet du vad? Innan vi gör något,
jag har inget emot dig eller din man personligen.
Mina farföräldrar var invandrare. Jag är arbetarklass, hela min familj.
Jag är inget rikt fastighetsmonster. Jag är ingen slumvärd.
Okej.
Det jag hatar med social rättvisa-grejen
är att de ignorerar ett faktum om människans natur.
Som det fysiologiska behovet av att vinna.
Det är inte rasism, okej? Det är inte klassism. Det är inte,
kapitalism. Det är egentligen bara darwinism.
Vill man överleva så betalar man hyra
som civiliserade vuxna. Om inte så är det inte mitt fel.
Du behöver inte förklara dig för mig, mr Pearlman.
Jag skäms, det gör jag. Det är bara
bördan i mitt arbete,
du vet?
Men du är en smart tjej.
Du är inte för gammal, allt verkar fortfarande vara på plats.
Du landar på fötterna.
När får jag se
vad de magiska händerna kan göra?
Jag vill inte ta tillbaka veckan som jag var så snäll att ge dig.
Du hinner inte ens packa
innan du måste återvända till var fan du än kom från.
Om en vecka kommer den här jäveln tillbaka hit,
och jag har ingenstans att ta vägen.
Men här är han.
Bokstavligen, i mina händer, pratar om "inte tillräckligt med utrymme",
"Darwin" och skit.
Som att det är en utmaning.
KRIMINALVÅRDEN
Vilken jävla idiot.
Måste bryta av C2 eller C1 för att döda någon.
Det lärde Tabitha mig.
Om man är ensam måste man kunna skydda sig själv.
C2 eller C1.
Jag gör det om jag måste.
Du retas. Jag har inte hela dagen på mig.
Vad var det?
Ingen återvändo.
Undertexter: Johan Sjöbom
Kreativ ledare Bachar Haj Bakir