AFSNIT 2 DEN HER BYGNING BLIVER MIN DØD
Jeg har været i den her kælder i dagevis.
Som om jeg var i hi.
Verden er ikke sikker. Det er der, mit liv blev ødelagt.
Jeg vidste det ikke endnu, men om mindre end en uge
ville det her være det farligste sted i Washington Heights.
-Luis. -Hej! Den er i live!
Vandet er lukket.
-Seriøst? -Ja, igen.
Ja?
Gideon, Luis. Jeg kender mine rettigheder, din lort.
Det er ulovligt at rode med mit affald og mit vand.
Vil du se mig? Så kom og se mig mano-a-mano.
Det lort er uacceptabelt.
For pokker. Hvor meget skylder du ham?
Han vil gøre sin pointe.
At vi er besættere.
Tænk ikke på penge. Der er én, du skal møde.
Hun har måske et job til dig. Der!
-Hej, smukke. -Joy!
-Du burde møde Dolores. -Okay, men
jeg har en nødsituation. Jeg har brug for en guava og ost
-for mit blodsukker. -En sharonfrugt og gouda i stedet?
Den er ny.
-Nej, jeg er et vanedyr. -Er du sikker?
Det er god-da. Gouda.
Han er så sjov.
Dolores,
jeg har hørt så meget om dig.
Joy har ejet vaskeriet i nærheden
i hvor mange år?
Ni, her.
Min halvsøster på Uptown Lucky Nail
på Broadway har været der i 14 år.
Lucky Nail? Er det en salon?
Ja. Vi er begge virksomhedsejere, selvskabte.
Hvilken slags salon?
Negle, ansigtsbehandlinger, voksning, massage,
-den slags. -Har hun brug for en hånd? Bogstaveligt?
Joy, hun er den bedste massøse.
Jeg kunne ikke dreje hovedet.
Jeg har spændinger.
Du skal møde Bridget.
Meget gerne.
Hun er en sæk, men du kunne lære meget. Det er ikke hendes skyld.
Vores forældre foretrak mig.
Jeg ville elske det, tak. Hvornår kan vi gøre det?
-Der er ingen tid som nu. -Ja, i dag.
Lige nu.
-Sådan her? -Ja!
Jeg ved det ikke. Se, hvordan jeg ser ud, mand.
-Hyg dig. Kom nu. -Vent. Ikke skubbe.
Vent. Lad mig. Gør sådan. Okay.
Bare gør os en tjeneste, okay? Nævn ikke din historie for Bridget.
Hun er så stram i betrækket, at hun skider to gange om måneden.
-Undskyld. -Nej, det er godt.
Vi giver $12 i timen.
-Pis. Nej, du gør ej. -Hold kæft.
-Gå tilbage til dit vasketøj. -Du betaler $15 i timen.
-Hvor mange års erfaring? -Seksten.
Fint, $14 i timen.
Du tager dit eget bord med.
Vi gør det legitimt her. Ingen luren eller spillere.
Hvad er en luren?
Jeg kender dig.
Velkommen tilbage.
Marcie Lugo. Kan du huske mig?
Nej.
Det er okay. Du var pisse populær. Jeg var et nul dengang.
-Godt at se dig igen. -Det må have været slemt i fængslet.
-Møgkusse. -Jeg mener,
hvem får 15 år for besiddelse?
Med henblik på salg og vold mod en betjent.
Nå. Velkommen tilbage.
Held og lykke.
-Hun er fantastisk, det sagde du. -Jeg sagde "god."
Du stønnede som en kat i løbetid,
og det er aldrig sket i dit elendige, sexløse liv.
Hør her.
Frue, jeg vasker dine gulve, indtil de skinner, hvad som helst.
-Jeg vil bare... -Undskyld.
Vi ansætter ikke.
-Fuck dig, Bridget. -Fuck dig.
-Jeg kan sgu ikke tro... -Hvad? Kommer du med sådan...
-Jeg vil ikke... -Hvad tænkte jeg på?
Ingen salon vil ansætte mig.
Mit CV er kun tre semestre på college
og en måneds arbejde ved en softicemaskine i '97.
-Dolores. -Kællingen.
Skal vi gå?
-Fint. -Kussefjæs.
Undskyld. Jeg har venner, der har siddet inde. Ingen skam i det.
Det er svært at finde nyt arbejde, når man har været væk.
Så hvis du mangler et job, har jeg åbninger. Og igen, undskyld...
Gjorde du det lort med vilje? Så du kunne tilbyde mig halvdelen?
Jeg betaler dobbelt.
Og jeg har brug for en ny sælger.
Salg.
-Hvad sælger du? -Cannabis, ikke noget hårdt.
Min virksomhed sælger
småposer til de lokale unge. Men jeg har brug for en tøs
til at hjælpe mig med de nye, hvide mødre.
De ryger for at sove.
Jeg trykker endda søde logoer, så jeg kan holde mig på forkant. Se.
Der forsvandt halvandet årti af mit liv, mens du markedsførte dig.
Det er en anden verden, end da jeg tog over for Dominic.
Ved du, hvor han er?
Dominic? Det gør ingen. FBI har ham sikkert.
-Jøsses, virkelig? -Alle havde en teori i starten.
"Han er i D.R." "Snuppet i Miami." "Han er sgu dørsælger."
Det hørte jeg også, men kender du nogen, der kan finde ham?
Mand,
fuck ham. Det er tid til, at du får dit.
Jeg gør ikke det lort længere. Men tak for tilbuddet.
Din ven Luis køber ikke af mig mere.
Men når du skifter mening,
er jeg her stadig.
Er det min eneste mulighed?
At sælge tjald igen?
Velkommen til Empanada Loca. Vi har et særtilbud...
Ja, hej. Hej. Mig igen.
-Ikke for noget, men du ligner lort. -Virkelig?
Jeg har ingen penge, ingen jobmuligheder,
og en seng, som din chefs far døde i, så jeg ved, at jeg ligner lort, tak.
Okay. Undskyld.
Jeg tror ikke, jeg kommer nogen steder snart.
Lad os bare lade, som om vi kan lide hinanden.
Jeg har intet imod dig.
Du minder mig om min mor.
For fanden. Hvad? Åh, gud.
Er jeg blevet så gammel derinde?
Hun sad inde fem gange og har haft svært ved at komme tilbage.
Hun regnede det ud.
Hvor er hun nu?
-Bare glem det. -I fængsel?
Nej. Den tankegang er negativ, og det hjælper dig ikke. Men det gør jeg.
Find ud af, hvad du vil, skriv lortet ned, og læg en plan.
Og arbejd på den hver eneste dag.
Hvor er det lort fra, Oprah?
Du mangler noget.
En drømmetavle.
En hvad? Nej, jeg mangler et job.
Det kaldes manifestation.
Pas på butikken. Jeg kommer.
TID TIL AT SLAPPE AF
Jeg tog mine tre semestre på Hudson.
Kælling.
Den tager form.
Okay.
Min er en collage acceptable mænd at få børn med. Du har drømme.
De damer.
Hvad er det her? Arbejder I?
D's drømmetavle.
Så længe det er for Dolores.
Her giver hun massage for at betale for sin uddannelse
i havbiologi og at købe et hjem i Hackensack.
-Hoboken. -Ét fedt.
Og Joys søster?
Glem det. Hun fandt ud af, at jeg sad inde, så du ved...
Tilbage til start.
Nellie, har du tyggegummi?
MASSAGE AF DOLORES MED DE MAGISKE HÆNDER
Gør det her, D.
Sæt nogen ser det?
Præcis. Grundlæggende forretning.
-Jeg har ikke en licens. -Folk er da ligeglade.
Du er i New York. Folk vil bare have det billigere.
Jeg skal svare. Nellie, du bliver hele dagen, ikke?
NU UNDER EMPANADA LOCA $20
Banke, banke på. Hallo?
-Hej. -Hej.
Nellie sagde, det var
20 dollars for en halv time?
Er det dig, der lige er flyttet ind på tredje?
-Ja. -Nellie fortalte mig om dig.
-Caleb Sweetzer. -Undskyld, hvad?
Sweetzer. S-W dobbelt E T-Z-E-R. Sweetzer.
Caleb Sweetzer. Hej, rart at møde dig. Dolores Roach, R-O-A-C-H.
-Roach? -Det var Rocha,
men min far ændrede det for at kaukasiere sig selv. Stakkels fjols.
Ja, det giver mening for mig.
Ja. Okay,
kom du med mig.
-Bare... Okay. -Ja, lige herinde.
-Sid ned. -På sengen?
Ja, for mit bord er til reparation,
så jeg bruger sengen i dag. Men den er
overraskende fast, og lagnerne er rene.
Hvad pokker? Fint.
Og du kan klæde dig af, som du er tilpas med.
-Ja. -Det behøver du ikke. Det er ikke et krav.
Du får brug for min ryg, ikke?
Jo, nemlig.
Du skal også ælte min ryg.
Forstod du den? Lol.
Åh, gud.
-Er her andre? -Nej, jeg...
Det er bare
de gamle New York-rør, ikke?
Så okay, det er godt.
Jeg vil bare...
Okay.
-Har du allergier? -Kun penicillin.
Okay, det er der ikke i.
-Er det okay? -Ja, ja.
Det er bare så rart at blive rørt.
Fyrene på appsene i den her del af byen er så lyssky.
Hvordan får man en sikker bondageleg, når man ved, at han vil røve dig?
Jeg burde have stukket af, da udlejeren tilbød to måneder gratis. Han var desperat
for at få mig ind i det her møghul.
-Gør bare en ende på min elendighed. -Fristende.
Bare slap af.
Okay. Og det er til dig.
Wow. Nej, det er mere, end jeg tager.
Det er drikkepenge.
Fjolle. Vi ses.
Jeg har aldrig været mere stolt af at tjene en penny i mit liv.
Og så hele ugen...
Caleb Sweetzer siger, du er fantastisk.
...begyndte folk at komme.
Folk roser mig.
Jeg har et dusin mennesker, der kalder sig "klienter".
Det med manifesteringen er næsten ægte.
Og jeg prøver at give Luis penge til udlejeren, men han vil ikke have dem.
Jeg beholder dem, til lortet går galt, hvilket det vil.
Men i et kort, strålende øjeblik, begynder jeg at være ret optimistisk.
Nej, jeg føler mig sgu triumferende som fanden.
-Det er nærmest en spa. -Ja, ikke?
Tænk, at din bedstemor havde de ting.
Hvis hun ser et tilbud på tv-shop, køber hun det
i alle størrelser og farver. Hun gør for meget.
Hun må have penge.
Nej, hun åbner bare nye kort fra Russell Simmons og Suze Orman.
Hun stopper ikke, for shopping er hendes eneste glæde.
Jeg vil ikke tage det, der gør hende glad.
Nej, det er købet, der gør det. Hun aner ikke, at det er væk.
Tak, Nellie. Tak.
Kan jeg betale dig tilbage med lidt massage?
På det her dødsleje?
Nej, du har selv prøvet.
Jeg er rigtig god.
Ved du, hvad der sker, når nyrerne lukker ned?
-Nej. -Jeg bad Luis
om at købe voksenbleer til sin far,
men jeg har jo kun passet min bedstemor.
Den del udelod han sgu.
Der kommer så mange nu. Du skal være legitim.
Læg en plan, og arbejd på den hver eneste dag.
-Det gør jeg. -Nej,
du skal have et massagebord.
De er dyre.
Det koster penge at tjene penge.
Invester i det.
Tak.
-Skal du have hjælp med at få det ind? -Gud, tak.
-Jeg hedder Dolores. -Jeremiah.
-Rart at møde dig. -Ja.
Lagner.
Er du okay?
Ja.
Jeg så det sidst, da Ariel døde.
Hr. Batista.
-Kendte du Luis' far? -Ja.
Når man leverer de samme varer til det samme sted
i nogle årtier, lever man meget med en person.
Lad mig hjælpe dig.
-Sådan! -Se!
Lad os stramme dem.
Lad os stille det sådan.
-Sådan her? -Ja.
Så flot.
Hun er smuk. Og betalt af disse magiske hænder.
-Tak. Vær nu rar. -Nej, behold dem.
Jeg har på fornemmelsen, at du får brug for dem snart.
Hvad?
Før han døde,
bad Ariel mig om at se til hans søn.
Sønnen i 30'erne?
Sønnen, der bruger sin tid på at lave empanadas, der smager af sashimi
kontra at indse, at det her sted
ramler til...
Jeg leverer det samme hver dag.
Og der er mere og mere mad i affaldet hver aften.
Det kan ikke fortsætte.
Vent, Jeremiah.
Er der noget, jeg kan gøre?
Hold øjnene åbne. Jeg siger ikke, der er noget galt,
men jeg siger ikke, at der ikke er.
Jeg ved ikke, om jeg forstår...
Det her er min forretning, okay?
Jeg prøver at leve mit liv.
Det er min forretning, jeg har ret til at være på min ejendom.
Jeg har beviser på, at du chikanerer mig.
Jeg kørte i tog i to timer for at tale med dig mano-a-mano, som du ville,
okay? Det er ikke chikane, det er en indsats.
Læg så kniven, for pokker.
Fint. Den er lagt. Jeg har alligevel ikke brug for den.
Jeg gør det klart. Du har to muligheder. Accepter at blive købt ud
eller foretag en minimumsbetaling
af din udestående leje inden dagens udgang på fredag,
ellers stiller jeg med udsættelsespapirer mandag.
-Udsættelse? -Tre måneders fis. Jeg er færdig.
Jeg er ikke færdig. Fuck dig i røven. Du chikanerer mig.
-Lige i røven. -Du har været fjendtlig og truende,
siden jeg præsenterede mig. Og du er på stoffer,
og nu har du en luder her.
-Er det dig? -Nej.
-Undskyld, sexarbejder. -Nej.
Hun er den bedste massør i Tri-state-området.
-Lad mig snakke. -Hvad du gør med din krop, rager ikke mig,
men det er en ulovlig forretning i ulovligt besatte lokaler.
Det er okay, jeg har styr på det. Hun er sgu min familie.
Og min familie har været her i 35 år, okay?
I 35 år har området været billigt, farligt og beskidt.
Det foretrak min forgænger måske,
men jeg skal tiltrække folk med højere levestandard.
-Jeg har et ansvar for dem. -Hvem er de?
-Hvide mennesker? -Det har intet med race at gøre.
-Hører du dig selv? -Så forklar, hr. Regnbuekoalition.
Jeg lejede til et sort par, og de var lidt racistiske.
-Den idiot. -Du tror ikke, minoriteter har råd.
Det gør også dig til racist.
-Kan du høre dig selv? -Vi ses i retten.
Husk at ryge dig skæv.
-Du kommer bare. -Vent.
Nej, det er min tur.
Jeg har kontanter.
-Har du så mange penge? -Ja, jeg har kontanter.
-Selvfølgelig. Hvor? -Lad mig gå nedenunder.
-Jeg går. -Det behøver du ikke.
Jeg tæller ikke penge åbenlyst.
Nej. Kom nu. Bliv her,
pas på butikken, det er fint. Undskyld, hvad hed du?
-Pearlman. -Hr. Pearlman, lad os gå nedenunder.
Vi skal bare starte forfra, ikke?
Tabula rasa.
Gud! Er du okay?
-Gud! -Gud.
Vi burde nok få de gamle trapper kigget på.
-Den her bygning tager livet af mig. -Her.
Lige herinde.
Masserer du virkelig folk?
-Flot lilla. -Tak. Det er helt nyt.
Jeg har fået det i dag. Værsgo.
-Du skal tælle dem. -Okay.
Jeg har aldrig fået en massage.
Jeg mener, jeg plejede at...
Min eks prøvede, men ikke en rigtig. Ikke en professionel.
Jeg vil ikke kalde dig professionel, for det er en ulovlig forretning.
Du ved, jeg er den bedste.
-Hvad? -De kalder mig "magisk" af en grund.
Det tvivler jeg ikke på.
Okay, 541 dollars for nu, hr. Pearlman.
-541 dollars? -Ja.
Hvad er meningen?
Som en udbetaling? Hvad er huslejen da nu?
Otte ovenpå og tre hernede.
-Okay, så 1.100... -Nej, tusind, søde.
-Elleve tusind om måneden for det her? -Ja.
Vi betalte $650 for en toværelses i nærheden.
For 20 år siden?
For omkring 20 år siden. Jeg tog fejl af inflationen. Men vi kan løse det.
Så kald det en udsættelse af henrettelse. Okay?
Vær nu rar, hr. Pearlman.
Okay.
Det her giver en uge.
Fordi jeg har et blødt punkt for folk som dig.
-Tak. -Derefter
-er jeg ikke så venlig. -Forstået.
-Ja. Tak. -Jeg fortæller
-Cheech deroppe... -Undskyld.
...at jeg kommer om en uge med kontrakten.
Så mange penge kunne jeg umuligt finde.
Jeg har intet valg
...hr. Pearlman.
-Gør dig nu ikke forlegen. -Dine skuldre er stenhårde.
Ja, jeg træner. Min eks er væk.
Nej, ikke muskler. Det er spændinger.
Du har en stor knude der. Kan du mærke det?
Jeg har mærket den i ugevis. Jeg kan ikke dreje hovedet.
Ved du hvad?
Læg dig ned.
Det ville være en ære, at du er den første på min nye briks.
-Massage? -Hvis jeg havde brød,
ville jeg bryde det med dig, men det her er bedre. Jeg mener det.
Det lover jeg dig.
-Okay. -Ja?
Okay, så
klæd dig af, som du er tilpas med, og så begynder jeg.
-Er det røgelse? -Nej, et lys. Det lugter af kokosnød.
Okay.
Parat.
Vend dig om, så jeg kan massere din ryg.
-Min ryg? -Det er der, knuden er.
Du kan ikke vende din hals...
Okay.
Idioten tror, at han skal have en spiller.
Jeg fjerner dem her, så du er tilpas.
Okay, hr. Pearlman.
Ved du hvad? Før vi gør noget,
har jeg intet imod dig eller din mand personligt.
Mine bedsteforældre var immigranter. Jeg er arbejderklasse, hele min familie.
Jeg er ikke et rigt ejendomsmonster. Jeg er ikke en slumudlejer.
Okay.
Hvad jeg har et problem med i al den her sociale justits,
er, at de ignorerer et faktum ved menneskelig natur.
Ligesom det fysiologiske behov for at vinde.
Det er ikke racisme, okay? Det er ikke klassicisme. Det er ikke
kapitalisme. Det er egentlig bare darwinisme.
Hvis du vil overleve, betaler I husleje
som civiliserede voksne. Det er ikke min skyld, I ikke kan det.
Du behøver ikke forklare, hr. Pearlman.
Jeg har det skidt. Virkelig. Det er bare
byrden ved min branche,
ikke?
Men du er en klog pige.
Du er ikke for gammel, og alt sidder vist, hvor det skal.
Du lander på benene.
Hvornår får jeg at se,
hvad de magiske hænder kan?
Jeg vil ikke tage den uge, jeg var så sød at give dig.
Du får ikke engang tid til at pakke,
før du skal tilbage til det helvede, du kom fra.
Møgsvinet kommer tilbage om en uge,
og så har jeg ingen steder at gå hen.
Men her er han.
Bogstaveligt talt i mine hænder, og snakker om "ikke nok plads,"
"Darwin" og lort.
Som var det udfordring.
KRIMINALFORSORGEN
Forpulede fjols.
Man skal brække C2 eller C1 for at dræbe nogen.
Det lærte Tabitha mig.
Hvis du er alene, skal du vide, hvordan du beskytter dig selv.
C2 eller C1.
Jeg kunne godt gøre det.
Nu er du en narrefisse. Jeg har ikke hele dagen.
Hvad var det?
Ingen vej tilbage.
Tekster af: Anders Langhoff
Kreativ supervisor: Lotte Udsen