Ce vrei?
Man-Ith!
Arată-te celorlalți...
iluzionistule!
Stăpânul meu, îndeplinesc un pact
pentru libertatea oamenilor mei.
Spionii mei raportează
că băiatul nu se poate întoarce în lumea umană.
Totul decurge conform planului tău.
BAZAT PE ROMANUL DE WOLFGANG & HEIKE HOHLBEIN
GRIFONUL
- Tu ai construit aia? - Ți-am zis, Turnul Negru te schimbă.
Lacul e sursa lor de apă,
ei se opresc aici cu sclavii în drumul spre mine.
Ne ascundem aici și-i așteptăm pe Cei cu Coarne.
Ia uite!
De aici, îi vedem când ajung.
Dar ei nu ne pot vedea.
Floare la ureche!
E uimitor.
Ei vin pe timpul zilei. Cred că nu văd bine noaptea.
- Dar dacă vin noaptea? - Nu s-a întâmplat asta până acum.
- Și dacă vin? - Nu știu.
Nu avem sistem de supraveghere video.
Avem scule?
Ceva mai mult.
Bine. Perfect.
Bine, acum!
Chiar ar putea merge, frate.
Da.
Dar ne mai trebuie oase.
Știu că sună nebunesc,
dar Turnul Negru chiar există.
Mark încearcă să dea de Thomas și are nevoie de ajutor!
Mark a făcut anumite lucruri, Becky,
care nu pot fi schimbate...
Avea nevoie de mai multă grijă.
Nu-l mai poți ajuta.
Cronica zice că Grifonul manipulează oamenii. Îi influențează și le înscenează.
Mark nu e criminal!
L-am văzut cu ochii mei.
Nu cred că a făcut asta.
Nu vreau să mai aud nimic.
La revedere!
Eu, da.
Inspectorul Bräker, DIC.
Poliția l-a căutat pe Mark în tot orașul
- ... dar nu a putut fi găsit, așa-i? - Evident!
Ultima dată a fost văzut
la Biserica lui Marten.
Tatăl tău ți-a spus asta? Asta nu este o informație publică.
Nu mi-a spus nimeni. Am aflat eu.
Biserica a fost construită acum 400 de ani
de către Marten Zimmernmann.
Marten era pietrar din Krefelden și e strămoșul direct al lui Mark și Thomas.
Uitați!
A fost acuzat de vrăjitorie și condamnat la moarte.
A fost închis în subsolul propriei lui biserici.
Dar, ca prin minune...
a dispărut din carcera lui.
Nimeni nu l-a mai văzut pe el sau rămășițele sale.
Arhiepiscopia din Köln a investigat.
- Și apoi a scăpat cumva? - Asta am crezut.
Până am găsit asta.
Aceștia sunt strămoșii biologici
ai lui Mark și Thomas. Uitați!
Aproape întreaga familie Zimmermann a dispărut fără urmă.
Toți au fost văzuți ultima dată la Biserica lui Marten.
Sau erau cumva conectați cu ea.
În multe rapoarte vechi găsim
voluntariat la biserică,
Zimmermann repară biserica...
Credeți că toate astea sunt o coincidență?
Sau este vreo poartă undeva, acolo, jos?
- O poartă către Turnul Negru! - Ajunge!
De 15 ani ascult prostiile astea.
Turnul Negru, Grifonul...
- Dar... - Nu toți strămoșii au dispărut.
Tatăl lui Mark și-a dat foc.
I-am îngropat cenușa la cimitir.
Există vreo dovadă că poarta aceea există?
Absolut.
Cu ajutorul ei
și cu Cronica,
am putea deschide poarta.
- Ce Cronică? - O am aici. O clipă.
Este în...
rucsacul meu.
Și? De cât timp ai nevoie?
Iau cheile și mă schimb.
Vreo 15 minute?
- Cinci? - Te temi că te las iar?
Nu vreau să întârzii.
Relaxează-te, mă întorc imediat.
Stai puțin!
Uau, sunteți acasă. Ce plăcere rară!
A venit poliția aici.
A fost o neînțelegere.
Ai spart o biserică!
O biserică!
Putem vorbi mai târziu?
Sau niciodată, ca de obicei? Trebuie să plec.
Te duci direct în camera ta.
- Serios? - Sara, nu poate continua așa.
Într-o zi o să vrei să preiei compania. Sau nu?
Dintr-o dată sunteți îngrijorați
- ... acum, că am greșit o dată? - O dată?
Ieși mereu cu Ben Schröder. V-ați sărutat chiar în fața casei.
- Acum spargi biserici. - Dacă se află...
- Nu-l cunoașteți pe Ben. - E un infractor. E suficient.
- Nici măcar n-a fost ideea lui. - Nu e potrivit pentru tine. Punct.
Puteți să vă băgați...
- Domnișorică! - Tu stai aici!
INTERNATUL ST. VITUS
- Nu ați face asta... - Dacă faci un pas afară...
te vei duce direct la internat. E clar?
- Bună ziua! - Bună! Sunt Ben.
- Am venit s-o iau pe Sara la o petrecere. - Sara nu e acasă.
Imposibil. Doar ce-am...
adus-o acasă.
Cred că s-a răzgândit.
Îmi pare rău.
- Ce e asta? - Crește pe toată plaja.
- Și de unde știi că e bună de fumat? - Ai mirosit-o?
Ai încercat-o?
Pot să răspund răspicat că da, prietene.
Ăsta e cel mai tâmpit lucru pe care l-am auzit.
Nu înțeleg de ce ești mereu așa de tensionat.
Frate! Copiii încearcă chestii ca să vadă cum sunt.
- Cineva cu un dram de minte nu o face. - Relaxează-te puțin!
Să zicem că...
îi urmărim pe Cei cu Coarne până la mine...
Îl găsesc pe Thomas acolo...
Apoi îl iau și merg acasă cu el.
- Pare un plan bun. - Cum rămâne cu tine?
Eu voi merge pe jos. Și mă lăsați să intru la portal.
Nu e nicio problemă. Am mers acolo de multe ori.
Nu știu ce să zic...
Nu te pot lăsa pur și simplu aici.
Nu-ți face griji! Asigură-te că ajungeți voi acasă!
Ar putea merge.
Ce se întâmplă acum? Ești optimist?
Mark Zimmermann este optimist.
Ceva nu e bine.
De când am căzut de pe stânci...
simt că mi-am dat seama cum să mă teleportez.
Adică așa cum trebuie.
Cu antrenament.
Îmi și imaginez fața tatălui meu
când fiul său infirm îl salvează pe Thomas.
Nu ești infirm.
Poate nu pentru tine.
Dar acasă sunt.
- Keziah Jones? - Da.
Nu e așa de rea cum credeam.
Bine, dă-o încoace!
Dacă chestia aia te învață să-ți placă muzica bună, dă-o!
Ți se urcă direct la cap.
Frate! Sunt doar flori.
Dă-l încolo de magazin! Deschidem o florărie.
Băieții au ajuns la lacul de la munte.
Au construit o ascunzătoare
ca să-ți urmărească vânătorii la mine. Și apoi să-și elibereze fratele.
Tată, dacă trimit vânătorii acum la lac,
l-aș putea aduce aici diseară pe călătorul între lumi.
- Man-Ith! - Stăpâne.
Unul dintre voi va pregăti călătorul între lumi la lac.
Și spune-le spionilor tăi din lumea umană că nu vreau complicații.
Nu vor fi.
Bună dimineața!
Ai umblat tu cu rucsacul meu?
Nu. De ce?
A fost golit.
- Poate ai umblat în somn. - Niciodată.
Atunci, a fost un animal.
- În colibă? - Da, omule! Nu-ți face griji!
Uneori, intră animale.
Nu-mi fac griji.
Putem începe antrenamentul acum?
Ce faci aici?
Voiam să-mi iau rucsacul.
E totul în regulă?
Nu ești îmbrăcată pentru petrecere.
Vino sus!
Unde ai fost? Nu putem intra.
Nu am voie să merg la petrecere.
- Rahat! - Îmi pare rău.
Și nu i-am putut da nici cheile de la cinematograf lui Ben.
Acum chiar crede că i-am tras iar clapa.
- Unde e Sara? - Habar n-am. Acasă.
- Poate să stea acolo, nu-mi pasă. - Ce faci?
- Puteți lua voi restul din mașină? - Cum adică „acasă”?
Îmi dai rucsacul?
L-am lăsat în mașina lui Ben. Scuze.
- E în regulă. - Te duci la petrecere, da?
Dă-i cheile! Spune-i că-mi pare rău! Te rog.
- Bine. - Distracție plăcută!
Prima dată, m-am teleportat în camera mea.
A doua oară, eram la Orakel.
În ambele dăți, m-am uitat la Cronică
și m-am concentrat la o singură locație.
Dar nu a treia oară.
Corect!
Nu are legătură cu Cronica.
Ce mai era prezent când a funcționat?
Frica.
Tensiunea, inima bătând tare, toate simptomele.
Bine.
Ai nevoie de frică ca să te teleportezi.
Ce te sperie?
- Beverly Hills, 90210. - Nu, vorbesc serios.
De ce ți-e frică?
- De multe lucruri. - Ca de exemplu?
Nu știu. Ție de ce ți-e frică?
Anul trecut, când mama a fost diagnosticată cu o tumoare. M-a speriat.
Încearcă din nou, Mark...
Azi nu ești concentrat.
Deci?
Îmi pare rău. Nu funcționează.
Știu că uneori trăim rahaturi pe care preferăm să le uităm.
Dar, dacă frica te face să te teleportezi...
atunci, nu-ți poți îngropa capul în nisip.
- Nu-l îngrop. - Atunci, ce faci?
Doar am nevoie de...
Bine, oamenii normali nu pleacă în mijlocul propoziției.
Am văzut ceva.
Ce?
Probabil era doar un animal.
Mereu vin în timpul zilei?
Altfel, i-am fi auzit.
La fiecare câteva zile?
Ești sigur?
Da, până acum.
- Ce este? - Thomas e acolo.
Noi stăm aici pur și simplu. Asta e problema.
De aceea voiai să exersezi teleportarea.
Nu merge! Acum e rândul tău.
Dle Koteas.
Iar ai venit fără programare.
Oamenii iau în serios programările.
Tu te porți suspect. Foarte neprofesional.
A ajuns la noi un țânțar.
Mark Zimmermann este la lacul de munte, pregătindu-se pentru confruntare.
Cu ajutorul meu. Și ce faci tu e treabă grea, desigur.
Dar eu îmi asum riscul cel mai mare.
Eu l-am pregătit pe Mark. I-am dat-o pe Becky.
Apoi i-am luat-o, astfel i-am incitat furia.
Știi ce înseamnă asta?
Marele Vultur s-a trezit datorită mie.
L-am ucis pe Chennard și am dat vina pe Mark.
Mi-am asumat riscuri mari, dar le-am executat perfect.
Vreau să trimiți un țânțar să-i spună asta Marelui Vultur!
Nu sunt un cărăuș precum colegii de la Biserica lui Marten.
- Îi voi raporta toate detaliile. - Bine...
Nu vreau să putrezesc aici.
Fata a aflat deja despre Turnul Negru?
Da, dar nu crede.
E în camera ei. Totul e sub control.
Sper.
Marele Vultur nu vrea complicații.
Cu mine, nu sunt niciodată.
Becky?
Rebecca?
- Vii la petrecere? - Desigur.
- Era Mark. - Nu se poate.
„Becky, dacă duci cartea mamei mele,
„puteți deschide portalul...
„Mi-e dor de tine. ”
Ai avut dreptate în tot acest timp...
Ai dreptate.
În ce privință?
Îmi îngrop capul în nisip.
Mi-e frică să mă gândesc la mine.
Să-mi amintesc momentele care mă sperie.
Ți-e frică de frică.
Cum mă pot teleporta așa?
Și cum pot să-l salvez pe Thomas?
Poate că nu trebuie să te gândești la ceva rău.
Adică, poate...
E o idee grozavă!
O idee grozavă!
Da?
Mark?
Mark!
Salutare, Krefelden!
Da!
Ai reușit?
Acum știu!
Deja m-am teleportat de patru ori la rând.
Merge cu orice emoție. Nu doar cu frică.
Nu merge să mă teleportez în aceeași lume.
Nu mă pot teleporta la adăpost și înapoi.
Trebuie întâi să ies din lumea noastră.
De aceea a durat așa de mult.
Deja mă îngrijorasem ieri.
- Am fost plecat așa de mult? - Da.
Trebuie să fiu mai rapid.
Trebuie să-mi imaginez următorul loc înainte să ajung.
Mai ia-mi unul...
CINEMATOGRAFUL SCHLOSSPARK ÎNCHIS PENTRU RENOVĂRI
Și ștampila ta. Poți intra.
Unde e Ben?
La mixerul de lumini.
- Ei sunt cu mine. - Stați, ștampila!
Acum puteți merge.
E muzica mai tare în zilele astea decât când eram noi tineri?
Nu, au îmbătrânit urechile tale.
Hei, Ben! E cumva rucsacul meu la tine?
- Sara voia să vină, dar... - Nu-mi pasă.
Am terminat-o cu Sara.
- Ar trebui să vorbești cu ea. - De ce? Am terminat-o cu ea.
Ești nervos și beat.
Așteaptă până mâine să vezi dacă ești sigur.
Vrei să știi dacă sunt foarte sigur?
Îți arăt cât de sigur sunt. Vino aici.
- Să nu mai faci asta! - Scuze!
- Unde e rucsacul meu? - În bucătărie, cred.
Astea două sunt pentru voi. Patru mărci. Mulțumesc.
- Ce să vă dau? - Două beri.
Bine, poftim primul pahar...
Ce bei?
La dracu'!
Ești bine?
- Cineva mi-a furat lucrurile! - Serios? Rahat...
Cine fură o carte?
Cartea din rucsac?
Am luat-o și am pus-o pe lăzile de bere acolo.
M-am gândit că acolo s-ar usca mai bine.
Ce?
Un prost a pus-o sub un butoi de bere
și desigur că s-a udat leoarcă.
Ai tequila?
Da, acolo.
SARE
Cine e?
Tată?
Tată, tu ești?
Ce vrei de la mine?
Ar fi trebuit să mă asculți...
Atunci...
Mi-ai promis.
Tu nu ești tatăl meu.
Uită-te la mine!
Din vina ta sunt așa.
- Știi cum se simte... - Nu ești tatăl meu.
...când flăcările te devorează?
- Trezește-te! - Când îți explodează pielea!
- Trezește-te! - Când îți fierb ochii!
Știi?
Mark!
- Mark! Știi cum se simte? - Trezește-te!
Doare.
Ce se întâmplă?
Cu cine vorbeai?
Hei!
- Omule, oprește-te! - Ce e?
Vorbește cu mine! Ajunge!
Ceva nu e în regulă aici.
Cineva e acolo și se joacă cu mintea mea.
Ai avut un coșmar.
N-a fost coșmar.
Atunci, ce?
Poate a fost iar un animal?
- Nu face asta! - Ce?
Nu mă trata ca pe un prost!
Am zis că cineva e acolo.
- Dacă nu mă crezi, du-te dracu'! - Nu a mai fost altcineva acolo.
O iei razna și nu vrei să recunoști.
Așa că du-te dracu'!
Bine!
Vrei să știi ce s-a întâmplat? Ce am văzut?
Sigur!
Pe tata...
Tatăl tău mort...
M-a prins și m-a ars așa.
Vrei să-ți arăt?
Nu văd nimic.
Era acolo.
Pe bune.
O iei razna, Zimmermann.
CIRCUL DAIKIRI
- Cât? - Opt mărci.
- Păstrează restul! - Mersi.
Hei, Maya!
Unde te duci?
De ce pleci deja?
O lași pe Sara și sari la următoarea?
De ce ești supărată?
- Ce-ți pasă? - Nu pricepi, nu?
- Prostule! - Stai o clipă!
Nu ai observat că sunt mereu lângă tine?
Adică, tu...
Da, mocofane.
N-am știut.
Am vrut să fiu iubita ta de când aveai șapte ani
și ne-ai lovit mașina cu bicicleta.
Iar tata voia să te omoare.
Dar i-am zis: „Nu, tată!
„Într-o zi am să mă mărit cu el. ”
Și încă simt la fel.
Credeam că mă vezi ca pe un tip de treabă...
Dar poate puțin cam prost.
Da, ești.
Prostule!
Maya!
Poftim!
Mulțumesc.
Ajutor, te rog! Maya!
Chem ajutoare.
Ce faci aici?
Fac curățenie după tine.
Maya are nevoie disperată de ajutor! Trebuie să chemăm ambulanța.
Nu vorbești cu nimeni!
Nu ai mai ieșit de mult?
- Poftim? - Nu ai mai ieșit de mult?
Pare că nu ai mai fost de ceva timp printre oameni.
Nici tu nu semeni cu Kevin Costner.
Scuze, încercam doar să fiu drăguț.
Cred că noi doi...
Urmează-mă!
Sunt foarte gălăgioși!
Avem nevoie de mâncare.
Eu nu-i voi mânca.
Dar eu, da.
Mirosul lor ne ferește de Cei cu Coarne.
Care încornorați? Nu am văzut niciunul încă.
- Eu sunt de vină? - Nu.
- Nu e vina mea că nu apar. - Nu dau vina pe tine.
- Așa pare. - Dar nu fac asta.
Măcar eu am un plan.
Și tu? Ce plan ai?
- N-ai niciun plan să-l salvezi pe Thomas. - Fă peștii ăia să tacă!
Nu țipa la mine!
Unde sunt pionezele?
Dă-mi-le!
Ești prost?
E vremea să-ți scoți bățul din fund și să înfrunți adevărul.
Ce naiba, frate?
Știu ce e în neregulă cu tine. De ce te comporți ca un tâmpit.
Și de ce nu ai prieteni. Nu e din cauza izbucnirilor de furie.
- Habar n-am ce vrei să zici. - Ba da.
Mereu păstrezi distanța ca să nu-ți amintești.
Dar Thomas mi-a spus totul.
Fiecare detaliu...
Despre tatăl tău.
- Oprește-te! - Haide, fă pe nebunul!
Țipă la mine! Nu-mi pasă.
Vom rezolva asta acum.
Îți vei aminti.
Am zis să te oprești!
Ați mers cu mașina la atelierul tatălui tău.
Tu, Thomas și tatăl tău.
Voia să dea foc cercetărilor sale despre Grifon.
Ca nimeni să nu găsească Turnul Negru.
Tu stai aici și ai grijă de Cronică! Indiferent de ce se întâmplă.
Promiți?
Promite-mi!
Ai promis să aștepți.
Taci!
Dar apoi s-a stins lanterna.
Și, odată cu întunericul, apare frica.
Thomas!
Du-te!
Te rog, nu mă lăsa singur! Te rog.
Te rog!
Nu mișca! Poliția!
Lasă canistra cu benzină!
Dacă Thomas nu s-ar fi întors pentru tine,
să aibă grijă de tine în loc să-l ajute pe tatăl tău, așa cum plănuise,
el ar fi încă în viață.
Scoateți-l de acolo!
Scoateți-l, am zis!
Nu face asta!
Hei!
Știu că doare.
Nu-ți place când lumea îți zice adevărul.
Taci!
Dar, dacă vrei să treci peste asta,
trebuie să accepți.
Moartea tatălui tău...
este din vina ta.
Nu!
E pregătit!
Trimiteți vânătorii!
Subtitrarea: Maria-Andreea Popescu
Redactor Robert Ciubotaru