‫אבא?‬
‫מארק. הכול יהיה בסדר. ‬
‫תומאס?‬
‫תודה על העזרה אתמול. ‬
‫תומאס הלך בלעדיי?‬
‫תקליטי אורקל‬
‫תומאס?‬
‫תומאס כאן. ‬
‫- הינה תומאס. - תומאס כאן. ‬
‫תומאס כאן. ‬
‫חפש את תומאס. ‬
‫- תומאס כאן. - במגדל השחור. כאן. ‬
‫במגדל השחור. ‬
‫תפוס את תומאס. תילחם בגריפון. ‬
‫תילחם ב... ‬
‫עולם הסאונד‬
‫והרי תוכנית הצהריים. ‬
‫אורח מיוחד מאוד... ‬
‫- איפה הכסף? - אני לא יודע, אבא. ‬
‫איפה הכסף שלי?‬
‫- שמתי אותו פה. - אני לא יודע. ‬
‫הוא היה כאן על הארונית. ‬
‫הוא נפל. ‬
‫טוב. ‬
‫היי. ‬
‫תסתכל אליי. ‬
‫מה קרה?‬
‫בן, מה קרה?‬
‫אני חייב... אני חייב לברוח מכאן. ‬
‫המסיבה היא הצ'אנס האחרון... ‬
‫תראה. אולי זה יעזור. ‬
‫בן שרודר מציג מפלצת של מסיבה‬
‫יותר טוב מדי-ג'יי נב, נכון?‬
‫תודה, מאיה. ‬
‫עכשיו רק צריך מיקום מגניב. ‬
‫ואז נחגוג!‬
‫נכון!‬
‫אשאל את זארה. אני צריך לאסוף אותה בכל מקרה. ‬
‫מגניב. ‬
‫- אמרת "מתי שתרצה". - בטח, תיכנס. ‬
‫הכול בסדר?‬
‫אני מרגיש כאילו רכב שועט לעברי... ‬
‫אני לא רואה אותו, אבל הוא שם. ‬
‫תנשום עמוק, פנימה והחוצה ברוגע. ‬
‫לאט. ‬
‫- כן. - לא, זה לא עוזר. ‬
‫שב. אביא לך מים. ‬
‫היו לך עוד הזיות?‬
‫זה קורה באמת. תומאס נעלם. ‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫הוא היה בצרות וביקש עזרה, אבל הוא יצא לבדו. ‬
‫- ואתה דואג לו. - כמובן. ‬
‫אבל זה לא התפקיד שלי, נכון?‬
‫- תגיד לי אתה. - למה לי לחפש אותו?‬
‫אני מטפל בו, באימא שלי ובחנות. אני בן 16, לעזאזל. ‬
‫אני צריך טיפול שוב. ‬
‫- לא אוכל להמשיך ככה. - מארק, ‬
‫אני לא יכול להגיד לך מה כן או לא לעשות. ‬
‫אני יכול להגיד לך שמבחינה פסיכולוגית, ‬
‫הטיפול לא יעזור לך. ‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אם אתה רוצה להפסיק להרגיש כאילו רודפים אחריך, ‬
‫אל תסתתר מאחורי הטיפול. ‬
‫תתעמת עם הבעיות שלך. ‬
‫חפש את תומאס, תדברו. ‬
‫בסדר?‬
‫אני מבטיח לך שתרגיש טוב יותר. ‬
‫טוב. תודה רבה. ‬
‫לעזאזל, תומאס. זה לא התפקיד שלי. ‬
‫היי!‬
‫- היי. - מה שלומך?‬
‫נהדר. למה?‬
‫לא היית בבית הספר. ‬
‫כי היית כאן בטיפול?‬
‫מה? לא. ‬
‫אני לא בטיפול. ‬
‫אין לך במה להתבייש. ‬
‫אני לא בטיפול. ‬
‫זה נורמלי בשבילי. גדלתי עם זה. ד"ר פטרס הוא אבא שלי. ‬
‫אני צריך ללכת לפתוח את החנות. ‬
‫מארק, חכה. ‬
‫- תאסוף אותי אחר כך? - בטח. ‬
‫אל תאחר שוב. ‬
‫חשבתי שתשאל אותה. ‬
‫- מה אתה עושה? - אני צריך לבקש ממך טובה. ‬
‫ההורים שלי יראו אותך. ‬
‫זה יהיה קצר. ‬
‫זוכרת את המסיבה?‬
‫את ג'ון הגדול האגדי?‬
‫הוא כוכב. ‬
‫כשהוא יראה שאני תותח, ‬
‫שארגנתי את המסיבה ואת הסאונד, הוא ייקח אותי איתו. ‬
‫אני רק צריך הופעה. ‬
‫חשבתי על קולנוע שלוספארק. ‬
‫המקום המושלם למסיבה. ‬
‫הוא בבעלות ההורים שלך. ‬
‫אנחנו שם כל הזמן. ‬
‫ההורים שלי יהרגו אותי. ואז אותך. ‬
‫זה הצ'אנס היחיד שלי לעוף מכאן. ‬
‫אני בן 18 ועדיין בכיתה י'. ‬
‫אני לא יכול להשיג עבודה בבנק או לעבוד עם ההורים שלי. ‬
‫זו ההזדמנות שלי. ‬
‫אבל אני רוצה שתישאר כאן, ‬
‫איתי, ולא תיסע לסיבוב הופעות עם ג'ון הגדול. ‬
‫בבקשה, תעזרי לי. ‬
‫אני חייב לעוף מכאן. ‬
‫אמרתי לא. ‬
‫היי, הבאתי לך אוכל. ‬
‫דיברת עם מארק צימרמן?‬
‫כן. ‬
‫תתרחקי ממנו. ‬
‫סליחה?‬
‫הוא מטופל שלי, ‬
‫ואני לא יודע כמה הוא יציב. תתרחקי ממנו. ‬
‫למה?‬
‫רוצה לקרוא את התיק שלו?‬
‫תודה על האוכל. ‬
‫טוב. ‬
‫שער בכנסייה. ‬
‫איזו כנסייה?‬
‫לאן הלכת?‬
‫דרך המדבר?‬
‫הדרך לחצר מרטן. ‬
‫במעלה המדרגות לשמיים... ‬
‫התפצלות כשמגיעים לעץ. פנייה שמאלה. ‬
‫עמוד 288. ‬
‫עץ, שמאלה. ‬
‫מאתיים שמונים ושמונה... ‬
‫חרקים‬
‫חי בעצים. ‬
‫זהירות. עוקץ רעיל. לעזאזל. ‬
‫בסדר. ‬
‫בלי פאניקה. ‬
‫זה לא חלום. ‬
‫אני כאן באמת. ‬
‫תומאס!‬
‫לעזאזל. ‬
‫לפנות שמאלה בעץ. ‬
‫תומאס, איפה אתה?‬
‫מבוסס על הרומן "הגריפון" מאת וולפגנג והייקה הולביין‬
‫הגריפון‬
‫הלו? תומאס?‬
‫תישארי כאן הלילה‬
‫- תודה על הטרמפ. - בשמחה. ‬
‫הכוכב הלבן של אלקונר את... ‬
‫- את עובדת משמרת לילה מחר? - כן. ‬
‫גם מחרתיים. ‬
‫ובשאר השבוע, כמוך. ‬
‫אולי את, במקרה... ‬
‫פשוט תשאל אותי. ‬
‫מה לשאול?‬
‫אני רואה איך אתה מסתכל עליי בעבודה. ‬
‫טוב. ‬
‫אז... ‬
‫פטרה, אשמח לשכב איתך. ‬
‫התכוונתי, לצאת לארוחת ערב. ‬
‫- לעזאזל, זה מביך. - לא. ‬
‫- אלוהים אדירים. - אני ממש חלודה בזה. ‬
‫לא... ‬
‫אז נוכל לצאת לארוחת ערב?‬
‫בהחלט. ‬
‫יופי. אז... ‬
‫אלך להתארגן. ‬
‫אלוהים. ‬
‫אחי, זה ממו. ‬
‫הלכתי לחנות, הדלת הייתה פתוחה. אני לא מוצא את תומאס בשום מקום. ‬
‫יש ספר עם איורים מוזרים. אני דואג. איפה אתה?‬
‫משהו לא בסדר. אני דואג. תתקשר אליי. ‬
‫למשטרה. זה בקשר לבן שלי. ‬
‫הסכמנו שזה צריך להיות 1.5 גרם, נכון?‬
‫קולנוע שלוספארק‬
‫- ביי, אני הולכת. - רק רגע, מתוקה. ‬
‫זה המצב שהיה שלשום. ‬
‫כן, אני אשמור על עצמי. ‬
‫נצטרך לדבר עוד על זה... ‬
‫אין בעיה, לא אקח סמים. ‬
‫טוב, מתוקה. ביי. ‬
‫- כאופציה... - בוא פשוט... ‬
‫- היי. - באת בכבודך ובעצמך?‬
‫- יש לי שאלות. - אילו שאלות?‬
‫על מארק. ‬
‫למה הוא פסיכי?‬
‫הוא פשוט מוזר. ‬
‫אין לו חברים והוא לא רוצה אותם. שומר מרחק. ‬
‫זה לא פסיכי. ‬
‫קרה משהו עם אבא שלו לפני כמה שנים, ‬
‫אבל אף אחד בקרפלדן לא מדבר על זה. ‬
‫במילים אחרות, את לא יודעת. ‬
‫אני יכולה לגלות, תמורת המחיר הנכון. ‬
‫מתמטיקה‬
‫וכימיה פעמיים בשבוע, ביולוגיה פעם בחודש. ‬
‫תומאס!‬
‫בן כמה אמרת שבנך היה?‬
‫לא "היה", הוא בן 25. ‬
‫אז הוא בגיר. ‬
‫אמרתי לך, הבן שלה אדם בוגר. ‬
‫מתי הוא נעלם?‬
‫בצהריים. אין סיבה לדווח על היעדרותו. ‬
‫בצהריים. ‬
‫היכן הוא נראה לאחרונה?‬
‫- אני לא בטוחה. - כי היא רצתה לבוא לכאן. ‬
‫יש לך שתי אפשרויות עכשיו. ‬
‫אחת, לצאת מהחדר, לשבת בחוץ ולחכות לי. ‬
‫השנייה היא‬
‫להישאר כאן ולא להוציא אף מילה מהפה. ‬
‫מה אתה מעדיף?‬
‫הוא צודק. ‬
‫אין עילה לחקירה. ‬
‫אתה יודע מי אני?‬
‫ספרייה‬
‫קארל צימרמן היה בעלי. ‬
‫סטודיו נשרף התאבדות טראגית?‬
‫"טרגדיית השרפה בבית הקברות קרפלדן". ‬
‫שתי פחיות דלק... נעול בתוך המבנה... ‬
‫סדנת סתתות נשרפה‬
‫קארל צימרמן חטף את שני בניו?‬
‫לא לזוז, משטרה!‬
‫שניים באפריל 1984. ‬
‫יום ההולדת של מארק. ‬
‫מארק צפה באביו... ‬
‫אם אתה יודע מה קארל עשה לעצמו, ‬
‫אתה יודע מה תומאס עלול לעשות. ‬
‫אשלח חיפוש. ‬
‫אנחנו נמצא אותו. ‬
‫מארק?‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫אחי, המכנסיים שלי!‬
‫מארק, באת סוף סוף!‬
‫- אתה רעב? - לא. ‬
‫בסדר. ‬
‫זו הקומה העליונה. ‬
‫קומת השמיים. ‬
‫איש לא יודע מה יש שם. איש לא היה שם. ‬
‫אנחנו כאן, בקומה התחתונה. במכרות. ‬
‫אין ירח בלילה. ‬
‫אין כוכבים. ‬
‫רק אפלה. ‬
‫יש מקומות יפים יותר במגדל השחור. ‬
‫אבל זו הדרך היחידה למעלה. ‬
‫מחצר מרטן, כאן. במעלה המדרגות לשמיים. ‬
‫עולם אחד בכל קומה. ‬
‫מה זה בכלל המגדל השחור?‬
‫כוכב אחר?‬
‫הכול כתוב בכרוניקל. תקרא אותו. תלמד אותו. ‬
‫לא רוצה. אני רוצה לחזור הביתה. ‬
‫אני לא חוזר. ‬
‫אתה רוצה להרוג את הגריפון?‬
‫מה אם הוא יהרוג אותך?‬
‫אז אמלא את ייעודי. ‬
‫ואימא?‬
‫היא תתגבר. ‬
‫ואני?‬
‫אם תמות, מי יישאר לי?‬
‫מארק... ‬
‫אין לי כוונה למות. ‬
‫אז תחזור כשתביס אותו?‬
‫כשאהרוג את הגריפון, יתייחסו אליי כמו למלך בחצר מרטן. ‬
‫לא עוד קופסאות שימורים. רק אוכל טעים וטרי. ‬
‫מה זה חצר מרטן?‬
‫שם חיים לוחמי עבר‬
‫שיודעים כיצד להביס את הגריפון. ‬
‫ואני אלמד מהם. ‬
‫אבל אנחנו בקרפלדן. ‬
‫- החנות שלנו שם. - שם אני נחשב פסיכי‬
‫שנשלח לאשפוז. כאן אני לוחם. ‬
‫וגם אתה. ‬
‫אתה לא חש בזה?‬
‫- אתה לא מרגיש את זה? - לא. ‬
‫אני לא רוצה. ‬
‫אני רוצה לפתוח יחד איתך את החנות מחר. זה הכול. ‬
‫אז תתחפף מפה. ‬
‫לך לשער שבכנסייה. החלטה שלך. ‬
‫שער בכנסייה?‬
‫משם הגעת, לא?‬
‫לא עברתי בשער. ‬
‫אז איך?‬
‫רציתי למצוא אותך אז קראתי את הספר, ‬
‫ופתאום הייתי כאן. ‬
‫הגעת בכוח הרצון. ‬
‫אין לי מושג, פשוט רציתי למצוא אותך. ‬
‫אתה מתמקד במקום, ‬
‫מייחל להיות בו, ולפתע אתה שם?‬
‫משהו כזה. ‬
‫זה לא תמיד מצליח. ‬
‫אתה הפוסע. ‬
‫אני מה?‬
‫מה אמרת הרגע?‬
‫נדבר מחר. ‬
‫לא, חכה. מה אמרת?‬
‫- מי אני? - מחר. ‬
‫אנחנו נוסעים לאורקל, כדי להביא את בקי למארק. ‬
‫זארה, אמרתי לך שקבעתי עם ג'ון הגדול. ‬
‫זה כמו ריאיון עבודה. ‬
‫לא עכשיו. ‬
‫האורקל חשוב יותר עכשיו. ‬
‫אני לא חייב לציית לך. את ממילא לא עוזרת לי... ‬
‫אתה לא חייב לעשות שום דבר. ‬
‫אנחנו לא חייבים להיפגש. ‬
‫אתה לא חייב לשבת איתנו בשלוספארק, ‬
‫או להשתמש בכלים שקניתי לך, או לאכול את הפיצה שאני קונה בכל יום. ‬
‫אין צורך. ‬
‫אלך ברגל, טוב? תודה. ‬
‫בקי. ‬
‫אמרתי שאסיע אותך. ‬
‫את לא שמה לב להתנהגות שלך. ‬
‫לא מקובל עליי, איך שאת מתייחסת לבן. ‬
‫- סליחה? - חברות מבוססת על כבוד. ‬
‫את מכבדת רק את עצמך. ‬
‫אם לא תיזהרי, תמצאי את עצמך לבד. ‬
‫מי שאל אותך?‬
‫אני הולכת למארק. ‬
‫כן, תסתלקי!‬
‫לכי למארק. אתם מתאימים. ‬
‫לוזרים דפוקים!‬
‫מארק?‬
‫- היי, אני בקי. מארק כאן? - הוא אמור להיות, זו המשמרת שלו. ‬
‫אבל הוא לא, משום מה. אז לא. ‬
‫אפשר להשאיר לו הודעה?‬
‫דברי אליי. ‬
‫היא אישית. ‬
‫את יכולה להשאיר פתק. ‬
‫המשרד מאחור. השולחן שיש עליו מוזיקה גרועה. ‬
‫שיט. לא שוב. ‬
‫תישאר רגוע. ‬
‫תסתכל שמאלה באיטיות. ‬
‫אתה רואה אותם? אלה ציידי עבדים. ‬
‫כשאומר לך לרוץ, ‬
‫תרוץ. ‬
‫תרוץ!‬
‫מארק!‬
‫מארק, ברח!‬
‫ברח! תציל את עצמך!‬
‫קדימה, מארק. ‬
‫זוז!‬
‫מארק! זוז!‬
‫בבקשה, אלוהים, אני לא רוצה למות!‬
‫אני רוצה לחזור. ‬
‫אני רוצה לחזור!‬
‫מה קרה?‬
‫תומאס... ‬
‫כן, מה עם תומאס?‬
‫כלום. ‬
‫אבל זה כתב היד שלו. איזה מין ספר זה?‬
‫של מי הוא?‬
‫שלי!‬
‫תרגיש טוב יותר אם תספר לנו מה קרה. ‬
‫איך לעזאזל נכנסת לכאן? הייתי כאן כל הזמן. ‬
‫אתה יודע שאנחנו בעדך, נכון?‬
‫- כן? - כן, ברור. ‬
‫טוב. ‬
‫אבל זה יישמע מטורלל. ‬
‫האדון פנדיה. ‬
‫אדוני?‬
‫אני מקווה שהחיפזון שלך‬
‫אומר שבפיך בשורות טובות. ‬
‫כן, אדוני. תפסנו אותו. ‬
‫את אחיו של הפוסע בין עולמות. ‬
‫אם כך, הגיע הזמן לשבת על כס המלכות. ‬
‫ושלח את האח לעבדות. ‬
‫כן, אדוני. ‬
‫אדוני?‬
‫זה אומר שהאבא יחזור?‬
‫בקרוב מאוד!‬
‫אבא!‬
‫יצורים מקורננים, מלאכי אבן. ‬
‫- זה אמיתי. - תחזיר את עצמך לשם בקסם! אני רוצה לראות. ‬
‫לא יודע איך. לפעמים זה פשוט קורה. ‬
‫אתה טמבל רציני, צימרמן!‬
‫לך לטיפול, ברצינות. ‬
‫זה אמיתי. ‬
‫אני מאמינה לך. ‬
‫תודה. ‬
‫מצטער על העין שלך. ‬
‫יש לי הוכחה!‬
‫בואי. ‬
‫- מה עכשיו? - יש לו הוכחה. ‬
‫טוב, אני מצטרף. ‬
‫אבא שלי אמר שהגריפון מפיח חיים באבן. ‬
‫היצור הזה תקף אותנו, ‬
‫והוא הגן עלינו. ‬
‫אם אתם רוצים הוכחה, ‬
‫נצטרך לעלות לשם. ‬
‫- זה די גבוה. - זה גבוה בטירוף. ‬
‫אתם לא חייבים לבוא אם אתם לא רוצים. אתם רציתם הוכחה, לא אני. ‬
‫אבל אם זה גבוה מדי בגלל הרגל שלך... ‬
‫תטפס בצד שמאל. בצד ימין נפל בורג. ‬
‫אנחנו נראה למי נפל בורג. ‬
‫מצחיק מאוד. ‬
‫טוב, זה היה מאכזב. ‬
‫הוכחה נהדרת, צימרמן. ‬
‫לא ייתכן. ‬
‫זה היה ענקי, בקטע לא טבעי. ‬
‫בקי!‬
‫החדר היה שם. ‬
‫בדיוק כמו השדונים וחדי-הקרן שחטפו את תומאס. ‬
‫שתוק, ממו. ‬
‫אנחנו מאמינים שראית אותו. ‬
‫למה "אנחנו"?‬
‫את בצד שלו?‬
‫- זה לא קשור לצדדים. - אלא?‬
‫אני פסיכי?‬
‫אף אחד לא אמר את זה!‬
‫אני יודעת שאבא שלי מטפל בך. ‬
‫אולי כדאי שתדבר איתו על כל זה. ‬
‫בטח. ‬
‫"סמוך עליי, מארק. ‬
‫"אנחנו בעדך. "‬
‫תחשוב רגע. תחשוב על ממו!‬
‫הפעלול הזה היה מסוכן, יכולנו ליפול. ‬
‫אתם רציתם לראות את הכרוניקל הדפוק, לא אני. ‬
‫אתם רציתם לדעת איפה תומאס. אני לא רציתי לדבר על זה. ‬
‫זו לא אשמתי שתומאס נעדר. ‬
‫הוא רצה לעזוב. ‬
‫אין לי שום קשר לחרא הזה, ‬
‫ולא אסכים שיתייחסו אליי כמו לפסיכי. ‬
‫אתה לא פסיכי. ‬
‫בטח שכן. את מתנהגת כאילו אני פסיכי. ‬
‫היי, מארק... ‬
‫אתה פסיכי. ‬
‫אל תיגעי בי. ‬
‫מה?‬
‫מה יש?‬
‫בקי!‬
‫תראו!‬
‫זה מתחיל. ‬
‫קולנוע שלוספארק סגור לרגל שיפוצים‬
‫באקדראפט‬
‫טווינס‬
‫פופקורן‬
‫זה ממש מגניב. ‬
‫כן, אבל זה גדול פי מאה. ‬
‫- נרוויח כסף מכרטיסי הכניסה. - כניסה?‬
‫מה עם הבריכה?‬
‫טוב, חבר'ה, ‬
‫אם זה חשוב לכם כל כך, תקיימו כאן את המסיבה. ‬
‫זה אדיר!‬
‫נסגרו לאחר התאונה. ‬
‫בארה"ב, מסע ההסברה להפחתת העישון מקבל תמיכה‬
‫מהממשלה ומהקונגרס. ‬
‫- היי. - היי. ‬
‫יצרני טבק נאלצים לקיים שימועים ציבוריים. ‬
‫מה קרה?‬
‫רק רציתי לומר שאחפש חברים חדשים. ‬
‫אתרחק ממארק. ‬
‫יופי. תודה. ‬
‫מהסקר עלה בבירור כי ניקוטין הוא ממכר. ‬
‫המלחמה בעישון גוברת בקונגרס האמריקני. ‬
‫מארק, אתה יכול לבוא רגע?‬
‫אני יודע שאיחרתי, אבל בואי לא נריב. ‬
‫מה קרה?‬
‫יש... ‬
‫יש נערה שאני מחבב מאוד, ו... ‬
‫אני חושב שפישלתי. ‬
‫אז אתה נהנה בזמן שאחיך נעדר?‬
‫ממו השאיר הודעה קולית. ‬
‫תומאס אצל "וולפי", מזמין סחורה. ‬
‫- מזמין סחורה? - כן. ‬
‫כל היום. פעמיים בחודש. כמו תמיד. ‬
‫- פשוט שכחתי לומר לממו. - אתה בטוח?‬
‫אם את לא מאמינה לי, ‬
‫אני יכול ללכת עכשיו ולבקש מתומאס שיתקשר אלייך. ‬
‫רק 21:30. רוצה שאעשה את זה?‬
‫כן. ‬
‫רעיון טוב. ‬
‫- את רוצה שאסע לשם עכשיו? - אני יכולה להסיע אותך. ‬
‫בית עלמין מנוחת המלאכים‬
‫טוב. ‬
‫בסדר, אחי. ‬
‫אני צריך עזרה. אני חייב למצוא את תומאס. ‬
‫אני לא יכול להילחם בכל המפלצות במגדל השחור. ‬
‫זו תהיה התאבדות. ‬
‫אז בבקשה... ‬
‫עזור לי. ‬
‫היי, אין כאן אף אחד. אל תעמיד פנים שאתה פסל. ‬
‫אני בן 16. לעזאזל. ‬
‫אתה עשוי אבן, יש לך חרב ואתה יודע להילחם. ‬
‫זוז. ‬
‫לעזאזל. ‬
‫זה לא התפקיד שלי. ‬
‫אני רק אבן... ‬
‫אתה אחיו. ‬
‫אדיר!‬
‫גראנד מאסטר בטאקוונדו סאים גונס פותח בית ספר לאומנויות לחימה בקרפלדן‬
‫בית ספר לאומנויות לחימה גונס‬
‫ממו!‬
‫רגל דפוקה!‬
‫רגל דפוקה. ‬
‫אבא!‬
‫מה קורה? לא ידעתי שאתה מתאמן. ‬
‫אני זקוק לאימון נוסף. ‬
‫אל תדאג, טוב?‬
‫עזוב, טאקוונדו זה לא בשבילך. ‬
‫בסדר?‬
‫תנגן בגיטרה, תשחק שחמט. ‬
‫אתה לא בנוי לזה. ‬
‫תסדר כאן לפני שתעלה למעלה, טוב?‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫אני יודע איך נמצא את תומאס. ‬
‫אתה פסיכי, צימרמן. ‬
‫אני יודע, בגלל זה באתי. ‬
‫לא אוכל להציל אותו לבד. ‬
‫אני מפחד מדי, ‬
‫אבל אם תעזור לי, יש לנו סיכוי למצוא אותו. ‬
‫יחד. ‬
‫- למה אתה מבקש ממני? - תומאס אמר שאתה נאמן... ‬
‫חבר אמיתי, ‬
‫וגם כי תומאס סומך עליך. ‬
‫לכן גם אני סומך עליך. ‬
‫ממו, עזור לי בבקשה. ‬
‫יצאתי עם מארק‬
‫תומאס תמיד דיבר על שער בכנסייה. ‬
‫כנסיית מרטן. ‬
‫לא שמעתי עליה. היא בקרפלדן?‬
‫אנחנו נגלה. ‬
‫כנסיית מרטן... ‬
‫כנסיית מרטן‬
‫שטיינווג 8. ‬
‫ואו. ‬
‫אני חושב שזה כאן. ‬
‫בוא. ‬
‫השער... ‬
‫בדיוק כמו בספר. ‬
‫הוראות לפתיחת השער יש ללחוץ על הכוכבים שבדלת בסדר הבא‬
‫"ללחוץ על הכוכבים... ‬
‫"מאדים. ‬
‫"כדור הארץ. ‬
‫"כוכב חמה. ‬
‫"צדק. ‬
‫"הירח. "‬
‫היי, ממו. ‬
‫חכה רגע, ממו!‬
‫מה קורה?‬
‫הרגל שלי. ‬
‫שיט. ‬
‫איך זה ייתכן?‬
‫- מה העניין? - אחי, הרגל שלי!‬
‫היא בסדר!‬
‫הרגל שלי בסדר, אחי. ‬
‫לעזאזל!‬
‫שיט, מה נעשה?‬
‫אני לא יודע. ‬
‫היית כאן. איך חזרת הביתה?‬
‫עצמתי עיניים, ‬
‫רציתי להיות בבית, ‬
‫ואז פשוט הייתי שם. ‬
‫מארק?‬
‫אחי, זה לא מצחיק. ‬
‫מארק!‬
‫תרגום כתוביות: עטר אברמסון‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬