Downloaded from - MoviesMod.day
Trebuie să-l oprim, Lucy.
Am nevoie să fii de partea mea.
Bine.
Mă faci să-mi amintesc.
Îl oprim.
Dar, când s-a terminat,
după ce a murit, stai departe de mine.
Îmi fac propria soartă, în termenii mei,
și nu mai vorbim niciodată.
În acea viață sau în oricare alta.
S-a făcut.
Shepherd. Ridică-te. Mai ai un vizitator.
SUB SCĂRI. SCOATE PERCUTORUL.
3:33
Nu mai e altcineva aprobat.
Dispensă specială.
Încă trăiești.
Ne-am întâlnit?
Da.
Și ne mai întâlnim. Totul e relativ.
Nu ești pe lista mea.
Nu ar trebui să fii aici.
Da, mi se spune des asta.
Ceasul nu mai merge.
Nu am putut renunța la el.
Mi-a spus cineva odată că e important.
Ce vrei de la mine?
O să faci schimbări mai mari decât crezi.
Te-ai jucat cu haosul, iar haosul m-a creat pe mine.
Nu sunt chiar o viață, ci ceva... în derivă.
Fără legături.
Este imposibil.
Întreaga mea viață e imposibilă.
La fel și a ta.
Și totuși iată-ne aici.
Cine ești?
Ce vrei de la mine?
Mă numesc Isaac Chambers.
Și vreau să știu de ce mi-ai ucis mama.
ORA DIAVOLULUI
Îl avem prezent aici
pe Neil Koch care a venit să ne vorbească de noul lui roman, Snowflakes.
Și vorbim cu Alice Rider, realizatoarea unui podcast paranormal
despre cele mai bântuite locuri din Marea Britanie.
De la un pod în Kilmarnock până la pista de carting în South Kennet.
Dar întâi începem dimineața
cu melodia Supposed To Be de la The Lazy Eights.
Îți dezleg o mână, ca să poți mânca.
Să nu încerci nimic.
Da.
- Lucy... - E mai bine dacă nu vorbim.
Dacă mă lași să plec, spun că m-ai ajutat.
Orice ți-a spus, orice ar fi făcut, te putem ajuta.
Suntem amândouă victimele lui.
- Mănâncă-ți sendvișul. - Te rog!
Ți-am făcut preferatul tău.
Mănâncă-l.
L-am nimerit, nu?
Sau ți-a spus Ravi.
Știi că ești ușor alergică la roșii?
De asta uneori ai crampe la stomac.
De obicei, afli asta pe la 40 de ani.
Nu renunți la ele, doar le feliezi... mai subțiri.
Ajută-mă să scap.
Dacă prezinți dovezi contra lui, poate scapi.
Uite ce e...
- Nu cred că ești un om rău... - Dar o să fiu.
O să fiu. Dacă plec, exact asta o să fiu.
Nu îți amintești nimic?
Ce să-mi amintesc?
Toți acei copii.
Cei care mor azi.
Cei care vor urma.
Lasă-mă să plec.
Te implor.
Am o soție.
Am un copil, Lucy.
Mănâncă-ți sendvișul.
Trebuie să facem ceva cu ea.
Găsim o soluție. După aceea.
Dacă o eliberezi, va trebui să fugi.
- Lucy... - Are loc în dimineața asta.
- Să ne concentrăm! - Unde ți-ai lăsat mașina?
În fața casei lui Dhillon.
O luăm pe drum.
Parcăm pe strada Brennan. Așa avem mai multe variante.
Ia harta!
Păstreaz-o.
Dacă mă cauți...
acolo o să fiu diseară.
Nu există „diseară”. Ai doar ziua de azi. Atât.
Orice se întâmplă, eu atât te ajut. Trebuie să se termine.
Niciodată nu se termină.
Isaac? Vino aici, scumpule.
Trebuie să ies o oră, două.
Vreau să stai aici cu bunica.
Odihnește-ți piciorul.
Bine? Ai telefonul la tine?
Ține-l cu tine, da? Vino aici, îmbrățișează-mă.
Nu pleca.
Mă întorc foarte repede.
Se vor întâmpla lucruri rele.
Nu. Nu se vor întâmpla, pentru că voi preveni eu asta.
Le voi preveni.
Viețile pe care le ducem sunt ca niște urme pe zăpadă.
Și, când le trăim din nou,
mergem pe urmele pe care le-am lăsat înainte.
Dar, dacă calea noastră se schimbă, nu există urme.
Ca și cum am trece printr-o pulbere groasă.
Unii consideră că este greu.
INSPECTORUL-ȘEF HATBY
VICTIME MULTIPLE ÎN EXPLOZIA DE LA MAGAZIN
Explozia s-a produs la primul etaj al clădirii,
imediat după ora 11:00.
Nu e stricat.
Nu azi.
De ce credeai că e stricat? Părea stricat?
Nu îmi e frig.
Crezi că e din cauză că vorbim?
Crezi că, dacă tăcem, i-ai putea auzi?
Vrei să încercăm?
Bine. Închide ochii.
Ține-i închiși.
Am să pun niște muzică.
Acum poți asculta muzica sau poți asculta vocile.
Ieși din spatele draperiei, Amelia, haide!
Vreau să-ți văd chipul frumos.
Nu e frumos. E urât și groaznic!
Nu e frumos să zici asta despre tine, nu?
JUCĂRII
Mai e o oră.
I-aș putea scoate.
I-aș putea avertiza.
Nu poți. Dacă schimbăm prea mult, l-am putea speria.
El nu va ști că s-a schimbat.
Va simți. Déjà-vu.
Nu interacționa. Trebuie să-i vedem fața.
Asta este prioritatea.
Și ce? Îi vezi fața,
afli cine e, te întorci data viitoare și-l omori de mic?
Nu am ucis niciodată un copil.
Asta e bine.
E bine de știut. Bine că ai clarificat asta.
Nu știu ce se va întâmpla în continuare, dar am o idee.
Un semn prevestitor.
- Lucy, dacă nu supraviețuim... - Vom supraviețui.
Trebuie.
- Ce faci? - Marchez momentul.
Asta e infracțiune.
- Este romantic. - Este o infracțiune. Ești un infractor.
Ce scrijelești?
Sunt doar inițialele noastre.
Și, în fiecare an, la aniversarea noastră, mai adăugăm un semn.
Ce siropos!
Vandalism, distrugerea proprietății, comportament antisocial.
Ar trebui să ceri un ordin de restricție.
Haide, că doar nu desenez... un penis mare.
Mi-ar plăcea asta.
Desenează un penis mare. Haide!
Apoi, revenim în fiecare an și adăugăm ceva.
Ce anume putem adăuga?
Nu știu. Păr?
Vrei să marcăm anii noștri de căsnicie cu păr pubian obscen?
- Alo, Lucy! - Unde ești acum?
Încă mă ascund în cel mai fain hotel din Leeds.
- De ce? - Deschide televizorul.
Poliția nu a confirmat încă dacă atacul e de natură teroristă...
- E în Hackridge? - Suntem la fața locului.
E sigur să fiți acolo?
... au raportat mai multe victime...
Ce s-a întâmplat?
Bine. Da. Am înțeles. Îi informez.
- Scuze, trebuie să închid. - Stai, Lucy...
... pe High Street. Poliția creează rute ocolitoare pentru șoferi.
Încă nu știm cauza exactă a exploziei,
care a avut loc puțin după ora 11:00.
10:13 SÂMBĂTĂ 30 NOIEMBRIE
- Zâmbește. - Bine.
Dă-mi să văd.
Aluneci în diferite timpuri.
Unde e ceasul?
Nu funcționează bine, nu?
Nu funcționează deloc bine.
Lasă-l în seama mea.
Sigur aveam niște bandă adezivă pe aici.
Uite...
Acum ar trebui să meargă bine.
Evelyn.
Mamă!
Încetează!
E cineva?
E cineva acolo?
Ești aici?
Suntem în prezent?
Da.
Te rog, Evelyn.
Evelyn te numești, da?
Nu-mi place aici.
Nici mie.
Poți să le auzi?
Vocile?
Da.
Le aud tot timpul.
Știi cum să le oprești?
Nu.
Trebuie să le asculți, Evelyn.
Da?
Trebuie să le dai ce vor.
Și ce vor?
Cred că vor să mă eliberezi.
Așa.
E mai bine, nu?
E liniște.
Încă le poți auzi.
Dar numai dacă vrei.
Nici măcar nu ți-ai luat pantofii.
Credeam că-mi trebuie unii noi până ajungi tu.
Încă se ceartă?
Sunt ei?
Nu.
Ce facem?
Ascunde-te.
Încetează!
O să fie bine. Bine?
Nimeni nu te va răni, îți promit. Rămâi acolo.
Unde s-au dus?
Tu trebuie să fii mama.
Ai văzut unde mi-au pus cheile?
Slavă Domnului!
Mulțumesc.
Nu mai durează mult.
Ești încă pe fir?
Da. Scuze, trebuie să scot casca.
Câți oameni sunt acolo?
Acum număr vreo... nouă.
Crezi că te-a observat cineva?
Nu neapărat.
- Ai grijă cu personalul. - Da. Știu în ce...
- Lucy? - E o geantă.
- Ce? - E o geantă. Cineva a lăsat o geantă.
- Ce fel de geantă? - Un rucsac.
- Probabil că l-ai ratat. - Nu.
- Atunci unde e? - Uită-te în jur.
Stai puțin.
Lucy, uită-te în jur. Trebuie să-l găsești.
- Lucy? - Așteaptă puțin.
Ce crezi că faci? De ce-mi cauți în geantă?
Ai lăsat-o aici.
Ce? Eram aici.
Îmi cer scuze. Credeam că e...
Ce credeai că e? Voiai să furi?
- E totul în regulă? - Nu chiar.
Este doar o neînțelegere.
Îmi las geanta o clipă, iar ea umblă în ea.
- Îmi cer scuze... Eu... - Nu o lăsa să plece!
- Regret. - Nu o lăsa să plece!
Hei!
- Ești pe fir? - Ce s-a întâmplat?
Am făcut o greșeală.
- I-ai văzut fața? - Nu era geanta lui.
Nu mă pot întoarce acolo. Trebuie să preiei tu.
- Nu va funcționa. - E singura noastră variantă.
Am apărut peste tot la televizor.
- Variantă unică. - Nu merge.
Vin la mașină.
Lucy, nu...
- Doamne! Isaac? - Mamă?
- Ce se întâmplă? Ești bine? - Am încercat să sun.
A trebuit să plecăm.
„Să plecăm”? Ce s-a întâmplat? A venit cineva acolo?
Bunica a zis să plecăm, dar am spus că trebuie să te ajutăm.
Altfel, te vor găsi și te vor lua.
Nu înțeleg ce zici, dragule. Unde sunteți?
Suntem sub pod, acolo unde obișnuiai să te joci.
Bețele Ursulețului.
De ce? Isaac, de ce ați plecat de acasă?
Ea a scăpat.
Dar se întoarce. În curând. Bunica zice că suntem în pericol aici.
Cred că îi aud.
Ascultă-mă.
Ascultă. Nu lăsați pe nimeni să vă găsească.
- Stați acolo, bine? - Vii?
Da, vin acum. Nu închide telefonul.
Bun-venit la serviciul de mesagerie Tidal,
lăsați mesaj după semnalul sonor.
Lucy, unde dracu' ești? Nu-mi face asta.
Nu mai avem timp. Trebuie să te întorci.
Înțelegi? Nu poți să faci asta!
Arată-ți fața.
Arată-mi-o.
JUCĂRII DIN 1926
- Pot vorbi o clipă? - Da, sigur.
- Cum te numești? - Frank.
Frank, vreau să-i scoți pe toți din clădire.
- Există o amenințare cu bombă. - Ce?
Cât de repede poți. Dar fii discret. Nu provoca panică.
- Bine. - Zici de o scurgere de monoxid de carbon.
Ce vrei tu. Doar scoate-i din clădire.
Și nu veni sus. Îi trimit eu la tine.
Nu-ți face griji. Totul va fi bine.
În regulă.
Dnă, avem o problemă de securitate.
Trebuie să ieșiți cu fiul dvs.
- Ce? - Acum, vă rog.
Bine.
Băieți, totul e gratuit azi, dar trebuie să coborâți.
- Cine zice asta? - Eu.
Sunt polițist. Haideți! Până nu mă răzgândesc.
10:59 SÂMBĂTĂ 30 NOIEMBRIE
Vino. Acum plecăm.
De ce? Nu am luat nicio jucărie.
Stai pe loc, te rog.
Întoarce-te!
Am spus „întoarce-te”...
Dhillon!
Apasă pe rană.
Nu, lasă-l, sau vei sângera mult.
Dhillon, uită-te la mine.
Uită-te la mine!
Unde s-a dus?
Îmi pare rău.
DRAGĂ JONA
Poliția! Deschideți!
Poliția! Deschide ușa!
Isaac?
Mamă?
Suntem aici jos.
Isaac.
Trebuie să mergem.
PERMIS DE CONDUCERE HALL JANE OLIVIA
REGATUL UNIT
Isaac, mamă, grăbiți-vă!
Bine.
Isaac, ce faci? Nu ne trebuie asta.
Bine.
- Strânge repede, bine? - Lucy!
Lucy?
Lucy? Știu că ești acolo.
Am șase polițiști înarmați aici. Aș vrea să-i trimit acasă.
Dar mai întâi trebuie să intru și să mă asigur că toată lumea este bine.
Pot să fac asta?
Nimeni nu trebuie să mă urmeze, dacă nu le dai un motiv.
Bine?
Lucy Chambers.
Ești arestată sub suspiciunea uciderii lui Steven Dunn,
răpirea, agresarea unui ofițer de poliție
și conspirație la săvârșirea unei infracțiuni teroriste.
Ce? Nu, te înșeli. Eu nu...
Ai dreptul să nu spui nimic, dar ce spui poate fi folosit contra ta
- ... dacă nu menționezi... - Sam?
- Ce tot spui acolo, fiindcă nu... - ... se va folosi apoi în instanță.
Tot ce spui va fi folosit ca dovadă.
A explodat?
Bomba?
Ce s-a întâmplat?
Te ducem la secție să răspunzi la câteva întrebări.
Întâi, trebuie să știu unde-l găsim pe Gideon Shepherd.
Nu! El trebuia să împiedice asta.
Deci, spune-mi.
Sam, spune-mi ce s-a întâmplat!
Stai acolo! Stai!
Au fost trimiși agenți pe strada Wenbourne numărul 13,
în urma raportării unei explozii.
Un martor l-a plasat pe Shepherd în zonă cu câteva minute înainte de explozie.
Asta e tot ce știm.
Încătușați-o.
Isaac!
- Hei! - Isaac, vino înapoi, dragule.
Hei, e în regulă.
Mămica ta ne va ajuta să răspundem la niște întrebări, atât.
Vrei să o iei.
Isaac?
Haide!
E în regulă.
Trebuie să mă lași să plec. Bine?
Rămâi cu bunica.
Are ea grijă de tine până mă întorc. Da?
Îmi pare rău.
Îmi pare foarte rău.
M-ai luat cu tine.
- Nu e nicio casă pentru că... - Eu nu exist.
Asta e înainte?
Uneori.
Uneori este înainte.
Alteori e ceea ce urmează.
Știi ce urmează?
Asta... Nu e bine.
Nu trebuia să mă aduci aici.
Trebuia să fac asta. Ai spus că trebuie.
- Ce? - Ai zis că trebuie să scăpăm.
Ba nu, dragule.
Ai s-o faci.
E frig. De ce e așa frig aici?
Mereu e frig.
Unde mergem?
Trebuie să fugim.
Isaac. Oprește-te!
Nu e bine. Eu nu... ar trebui să fiu...
Isaac?
Boyd, am verificat toată casa.
- Nu e nimic. - Nu.
Nu ar avea cum, nu?
Pentru că a dispărut.
Pur și simplu... a dispărut.
Un efect al luminii. Poate o halucinație.
Știi, am fost crescută să cred în miracole. Dar...
Iar acum, când chiar am văzut unul... Nu pot nici măcar...
Boyd, oamenii nu pot să dispară pur și simplu.
Este imposibil.
Nu este imposibil dacă ea a făcut-o.
Nu a fost ea.
Ci el.
Isaac?
Este un băiat special.
Cum adică special?
Ei bine, asta e întrebarea.
El poate vedea păsările.
Și ele îl pot vedea pe el.
Se simte ca o amintire.
Și o promisiune.
Și o dorință.
El spune că nu ar trebui să fie aici, dar nu este adevărat.
Nu.
Nu, eu cred...
Cred că Isaac este exact acolo unde trebuie.
Nu vine.
Nu te scărpina!
- Mă doare. - Știu.
Dar nu mai trebuie să mergi pe jos.
Vom primi ajutor, bine?
Trebuie doar...
să sun pe cineva.
Bine.
Doamnă.
Am găsit asta în chiuvetă.
Bine. Anunț eu.
Bine.
Mulțumesc că ai venit.
Ai alimentat pe drum?
- Am făcut plinul cu 3 km în urmă. - Ți-i înapoiez.
Am făcut un traseu ca să stăm departe de drumurile principale.
- Lucy... - Du-ne până în Gloucester.
- De acolo ne descurcăm. - Unde? Unde vă duceți?
E mai bine... să nu știi.
Pentru cine e mai bine?
Știu că m-ai mințit.
Despre anul trecut, despre Isaac.
Nu te-am mințit niciodată despre Isaac.
Nu te pot ajuta dacă nu vorbești cu mine.
O fac, dar nu aici.
În mașină, nu putem sta aici.
Pe șoseaua 325 e un filtru. Cineva știe că suntem aici.
- Ce? - Trebuie să mergem.
Ce s-a întâmplat la Rigby's?
L-ai prins? I-ai văzut chipul?
Nu!
- Cineva l-a văzut. - Gideon.
A apărut de nicăieri.
Putea să mă omoare, dar m-a lăsat în viață.
- De ce? - Nu știu.
Dar va regreta.
Nu putem folosi drumurile. Fiecare traseu va fi blocat.
Trebuie să mergem pe jos până la fermă,
să trecem dincolo prin pădure.
Nu-l putem lua cu noi.
Așa e.
Trebuie să mă părăsești.
Doar așa poate fi oprit.
Totul va fi bine.
Îți promit.
Mă întorc după tine. Înțelegi?
Am să te găsesc.
Lucy! Trebuie să plecăm! Acum!
E în regulă.
- Lucy! - Ce e asta?
E tot ce trebuie să știi. Regret enorm.
Îmi pare rău.
Pe aici.
Acum ce facem?
- Gideon? - Taci.
Ne vor găsi.
Nu-i putem lăsa să ne aresteze.
Nu!
Trebuie să ne resetăm, Lucy.
Nu, asta e lupta ta. Nu a mea.
Am un fiu. Am o viață. Nu pot să...
Ravi e mort!
- Ce? - I-a scos pe toți.
Dar nu s-a putut salva.
E mort. Îmi pare rău.
Minți.
- Aș vrea eu! - Minți!
- Aruncă arma! - Nu!
- Lasă arma jos! - Nu! Lucy, nu face asta!
Nu trageți! Vă rog! Vă rog, nu trageți!
Am zis s-arunci arma!
Trebuie să ne resetăm cât încă putem.
Nu!
E în regulă.
Am mai făcut asta.
Nu o să simți.
- Nici măcar nu auzi focul. - Aruncă arma!
Stai nemișcată.
- Te rog. - Trebuie să fie curată.
Stai!
- Închide ochii. Numără până la trei. - E ultimul avertisment!
- Numără până la trei. - Nu.
- Aruncă arma! - Unu...
- Aruncă arma! - Doi!
Stai, dar...
Poliția încă pierde vremea.
Au zis că doar atât poate avea.
Au păstrat cardul de memorie.
Ca dovadă.
Nu a scos o vorbă de când a murit ea.
Cum să vorbesc cu el?
Nu vorbești. Asculți.
A trecut prin multe.
Știți ce vă asumați?
- Da. - Toți?
Da.
O să facă parte din familia noastră.
Bună, scumpule.
Mamă?
Subtitrarea: Maria-Andreea Popescu
Redactor Mioara-Amalia Lazăr
Downloaded from - MoviesMod.day