Downloaded from - MoviesMod.day
‫חייבים לעצור אותו, לוסי.‬
‫אני צריך אותך איתי.‬
‫בסדר.‬
‫אתה תעיר אותי.‬
‫אנחנו נעצור אותו.‬
‫אבל כשזה ייגמר,‬
‫כשהוא לא יהיה, אתה תתרחק ממני.‬
‫אני אקבע את גורלי בעצמי, כרצוני,‬
‫ואנחנו לעולם לא נדבר שוב.‬
‫לא בחיים ההם ולא בחיים אחרים.‬
‫עשינו עסק.‬
‫שפרד. קום. יש לך עוד ביקור.‬
‫מתחת למדרגות. להסיר את הנוקר.‬
‫3:33 בבוקר‬
‫אין עוד אף אחד ברשימה שלי.‬
‫הוא קיבל אישור חריג.‬
‫אתה עדיין חי.‬
‫אנחנו מכירים?‬
‫כן.‬
‫ועוד נכיר. הכול יחסי.‬
‫אתה לא ברשימה שלי.‬
‫אתה לא אמור להיות כאן.‬
‫כן, אני שומע את זה הרבה.‬
‫השעון שלך מקולקל.‬
‫לא יכולתי להיפרד ממנו.‬
‫מישהו אמר לי פעם שהוא חשוב.‬
‫מה אתה רוצה ממני?‬
‫אתה תשתנה יותר מכפי שאתה מדמיין.‬
‫שיחקת עם הכאוס, והכאוס ירק אותי החוצה.‬
‫לא בדיוק חיים, אלא... היסחפות.‬
‫לא קשור.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫כל החיים שלי בלתי אפשריים.‬
‫וגם שלך.‬
‫ובכל זאת, אנחנו כאן.‬
‫מי אתה?‬
‫מה אתה רוצה ממני?‬
‫שמי אייזק צ'יימברס.‬
‫ואני רוצה לדעת למה הרגת את אימא שלי.‬
‫שעת השטן‬
‫ובהמשך התוכנית,‬
‫נפגוש את ניל קוך, שיבוא לשוחח על הרומן החדש שלו, "פתית שלג".‬
‫ונשוחח עם מגישת הפודקאסט העל-טבעי, אליס ריידר,‬
‫על המקומות הכי רדופי הרוחות בבריטניה,‬
‫החל בגשר בעיר קילמרנוק ועד למסלול קרטינג בדרום קנט.‬
‫אך ראשית, נפתח את מיקס השבת שלנו‬
‫עם ה"לייזי אייטס" בשירם "אמור להיות".‬
‫אשחרר לך יד אחת מהאזיקים, כדי שתוכלי לאכול.‬
‫אל תנסי שום דבר.‬
‫כן.‬
‫- לוסי... - עדיף שלא נדבר.‬
‫אם תשחררי אותי, אספר שעזרת לי.‬
‫לא משנה מה הוא אמר לך, או מה הוא עשה, נוכל להשיג לך עזרה.‬
‫שתינו קורבנות שלו.‬
‫- תאכלי את הכריך שלך. - בבקשה ממך.‬
‫הכנתי את האהוב עלייך.‬
‫תאכלי אותו.‬
‫ניחוש טוב, נכון?‬
‫או שראבי סיפר לך.‬
‫את יודעת שיש לך אלרגייה קלה לעגבניות?‬
‫זו הסיבה שכואבת לך הבטן לפעמים.‬
‫לרוב את קולטת את זה בשנות ה-40 לחייך.‬
‫את לא מפסיקה לאכול עגבניות, את רק פורסת לך פרוסות דקות יותר.‬
‫תעזרי לי לברוח.‬
‫אם תספקי ראיות נגדו, אולי ישחררו אותך.‬
‫תראי...‬
‫- אני לא חושבת שאת אדם רע... - אבל אהיה כזו.‬
‫אהיה כזו. אם אוותר, זה בדיוק מה שאהיה.‬
‫אין בך שום חלק שזוכר?‬
‫זוכר מה?‬
‫את כל הילדים האלה.‬
‫אלה שמתים היום.‬
‫אלה שמתים מאוחר יותר.‬
‫פשוט תשחררי אותי.‬
‫אני מתחננת בפנייך.‬
‫יש לי אישה.‬
‫יש לי ילד, לוסי.‬
‫תאכלי את הכריך שלך.‬
‫אנחנו חייבים לעשות איתה משהו.‬
‫נפתור את זה. אחר כך.‬
‫אם תשחררי אותה, תצטרכי לברוח.‬
‫- לוסי... - זה יקרה הבוקר.‬
‫- חייבים להתרכז! - איפה המכונית שלך?‬
‫היא ליד הבית של דילון.‬
‫ניקח אותה בדרך.‬
‫תחני ברחוב ברנן. כך יהיו לנו יותר אפשרויות.‬
‫קחי את המפה!‬
‫תשמרי אותה אצלך.‬
‫אם תצטרכי...‬
‫אהיה שם הלילה.‬
‫אין שום "הלילה". אתה מקבל ממני את היום. זהו.‬
‫לא משנה מה יקרה, אני לא ממשיכה. זה חייב להסתיים.‬
‫זה אף פעם לא מסתיים.‬
‫אייזק? בוא לכאן, מותק.‬
‫אני צריכה לצאת לשעה או שעתיים.‬
‫אני צריכה שתישאר כאן עם סבתא.‬
‫תן מנוחה לרגל.‬
‫בסדר? הטלפון שלך אצלך?‬
‫תשמור אותו אצלך, טוב? בוא, תן לי חיבוק.‬
‫אל תלכי.‬
‫אחזור לפני שתרגיש.‬
‫הולכים לקרות דברים רעים.‬
‫לא, לא נכון. כי אני הולכת לתקן את זה.‬
‫אני אתקן את זה.‬
‫החיים שלנו הם כמו עקבות בשלג.‬
‫וכשאנו חיים אותם שוב,‬
‫אנחנו צועדים בעקבות שהשארנו בעבר.‬
‫אבל אם הנתיב שלך משתנה, אין שום עקבות.‬
‫ואתה נאלץ לבוסס בשלג הבתולי.‬
‫לאנשים מסוימים זה קשה.‬
‫מפקח ראשי האטבי‬
‫לוסי‬
‫נפגעים רבים בפיצוץ בחנות צעצועים‬
‫הפיצוץ אירע בקומה הראשונה של הבניין,‬
‫בסמוך לשעה 11:00.‬
‫היא לא מקולקלת.‬
‫היום לא.‬
‫למה חשבת שהיא מקולקלת? היא נראתה מקולקלת?‬
‫לא קר לי.‬
‫אתה חושב שזה משום שאנחנו מדברים?‬
‫אתה חושב שאם נהיה שקטים ממש, אולי תוכל לשמוע אותם?‬
‫אולי ננסה?‬
‫בסדר. עצום את עיניך.‬
‫תשאיר אותן עצומות.‬
‫אשמיע מוזיקה.‬
‫אתה יכול להאזין למוזיקה, או שתקשיב לקולות.‬
‫צאי מאחורי הווילון, אמיליה. בחייך.‬
‫תני לי להביט בפנים היפות שלך.‬
‫הן לא יפות. הן מכוערות ואיומות!‬
‫זה לא דבר נחמד כל כך לומר על עצמך, נכון?‬
‫צעצועי ריגבי‬
‫עוד שעה.‬
‫אני יכולה להוציא אותם.‬
‫אני יכולה להזהיר אותם.‬
‫את לא יכולה. אם נשנה יותר מדי, הוא עלול להיבהל.‬
‫הוא לא ידע שזה השתנה.‬
‫נכון, אבל הוא יחוש בכך. דז'ה-וו.‬
‫אל תפעלי. על שנינו לראות את פניו.‬
‫זה מה שחשוב.‬
‫ואז מה? אתה רואה את פניו,‬
‫מבין מי הוא, ואז חוזר בפעם הבאה והורג אותו בעודו תינוק?‬
‫מעולם לא רצחתי תינוק.‬
‫טוב מאוד.‬
‫טוב לדעת. תודה שהבהרת את זה.‬
‫לא ברור לי מה עומד לקרות, אבל יש לי מושג.‬
‫סימן.‬
‫- לוסי, אם לא נישאר בחיים... - אנחנו נישאר.‬
‫אנחנו חייבים.‬
‫ר'‬
‫- מה אתה עושה? - מנציח את הרגע.‬
‫זו גרימת נזק.‬
‫- זה רומנטי. - זה פשע. אתה פושע.‬
‫מה אתה חורט?‬
‫ר' ו- ל'.‬
‫אלו ראשי התיבות שלנו.‬
‫ואז, בכל שנה, ביום השנה שלנו, נוסיף עוד סימן.‬
‫זה קיטשי.‬
‫השחתה קיטשית, הרס רכוש, התנהגות אנטי-סוציאלית.‬
‫מגיע לך צו הרחקה גדול וקיטשי.‬
‫בחייך, זה לא שציירתי כאן איזה זין ענק או משהו.‬
‫זה ימצא חן בעיניי.‬
‫קדימה, תצייר זין ענק.‬
‫כך, נוכל בכל שנה לבוא ולהוסיף לו משהו.‬
‫מה בדיוק נוסיף לו?‬
‫לא יודעת. אולי שערות?‬
‫את רוצה לציין את שנות נישואינו בשערות ערווה מכוערות?‬
‫לוסי‬
‫- שלום, לוסי! - איפה אתה עכשיו?‬
‫עדיין מתחבא במלון הטוב ביותר בלידס.‬
‫- למה? - תדליק את החדשות.‬
‫המשטרה לא קבעה עדיין האם הייתה זו התקפת טרור...‬
‫- זה בהאקרידג'? - אנחנו בזירה.‬
‫לא מסוכן שם?‬
‫עדים דיווחו על נפגעים רבים...‬
‫מה קרה?‬
‫הבנתי. אתדרך אותם.‬
‫- סליחה, אני חייבת לסיים. - רגע, לוסי...‬
‫...הרחוב הראשי. פותחים נתיבי תנועה חלופיים.‬
‫אנחנו עדיין לא יודעים את הסיבה המדויקת לפיצוץ,‬
‫שקרה בסמוך ל-11:00.‬
‫10:13 שבת 30 בנובמבר‬
‫- תגידי צ'יז. - צ'יז.‬
‫תראה לי.‬
‫אתה מאבד אחיזה.‬
‫איפה השעון?‬
‫אי אפשר ככה.‬
‫ממש אי אפשר.‬
‫תן לי אותו.‬
‫אני בטוחה שהיה לי כאן סרט דביק.‬
‫הנה, ככה...‬
‫נראה לי שזה חזק מספיק.‬
‫אוולין.‬
‫אימא!‬
‫די! תפסיקו!‬
‫הלו?‬
‫יש שם מישהו?‬
‫את נמצאת כאן?‬
‫זה עכשיו?‬
‫כן.‬
‫בבקשה ממך, אוולין.‬
‫אוולין, נכון?‬
‫לא נעים לי כאן.‬
‫גם לי לא.‬
‫את שומעת אותם?‬
‫את הקולות?‬
‫כן.‬
‫אני שומעת כל הזמן.‬
‫את יודעת איך להפסיק אותם?‬
‫לא.‬
‫את חייבת להקשיב להם, אוולין.‬
‫כן?‬
‫תני להם את מה שהם רוצים.‬
‫מה הם רוצים?‬
‫אני חושבת שהם רוצים שתשחררי אותי.‬
‫הנה.‬
‫כך טוב יותר, נכון?‬
‫שקט.‬
‫אפשר עדיין לשמוע אותם.‬
‫אבל רק אם רוצים.‬
‫אפילו לא נעלת נעליים.‬
‫חשבתי שעד שתגיעי לכאן כבר אצטרך נעליים חדשות.‬
‫הם עדיין מתווכחים?‬
‫אלו הם?‬
‫לא.‬
‫מה נעשה?‬
‫נתחבא.‬
‫תפסיקי!‬
‫יהיה בסדר.‬
‫איש לא יפגע בך, אני מבטיחה. רק תישארי כאן.‬
‫לאן הם הלכו?‬
‫את ודאי האימא.‬
‫ראית איפה שמו את המפתחות שלי?‬
‫תודה לאל.‬
‫תודה!‬
‫עוד מעט.‬
‫את עדיין שם?‬
‫כן. סליחה, התרחקתי כדי שלא ישמעו.‬
‫כמה אנשים יש בקומה העליונה?‬
‫כרגע, אני רואה... תשעה.‬
‫את חושבת שהבחינו בך?‬
‫לא במיוחד.‬
‫- תיזהרי מהצוות. - בסדר. אני יודעת מה אני...‬
‫- לוסי? - יש כאן תיק.‬
‫- מה? - מישהו השאיר כאן תיק.‬
‫- איזה מין תיק? - תיק גב.‬
‫- כנראה פספסת אותו. - לא.‬
‫- אז איפה הוא? - תסתכלי סביבך.‬
‫חכה.‬
‫לוסי, תסתכלי סביבך. את חייבת למצוא אותו.‬
‫- לוסי? - רגע.‬
‫מה נראה לך שאת עושה? למה את מחטטת לי בתיק?‬
‫את פשוט השארת אותו.‬
‫מה? הייתי בדיוק שם.‬
‫אני ממש מצטערת. חשבתי שהוא...‬
‫מה חשבת? שאפשר לקחת אותו?‬
‫- הכול בסדר? - לא ממש.‬
‫זו רק אי הבנה.‬
‫השארתי את התיק לשנייה, והיא התחילה לחטט.‬
‫- תראי, אני... סליחה. - שהיא לא תצא!‬
‫- סליחה. - שהיא לא תצא!‬
‫היי!‬
‫- אתה עוד שם? - מה קרה?‬
‫עשיתי טעות.‬
‫- ראית את פניו? - התיק לא שלו.‬
‫אני לא יכולה לחזור לשם. אתה תצטרך להיכנס.‬
‫- זה לא יצליח. - זו האפשרות היחידה שלנו.‬
‫ראו את פניי בכל תוכניות הטלוויזיה.‬
‫זו האפשרות היחידה שלנו.‬
‫אני חוזרת למכונית.‬
‫לוסי, אל...‬
‫- אלוהים! אייזק? - אימא?‬
‫- מה קורה, מותק? הכול בסדר? - ניסיתי להתקשר.‬
‫נאלצנו לצאת.‬
‫"נאלצנו"? מה קרה? מישהו הגיע לבית?‬
‫סבתא אמרה שצריך לצאת, ואני אמרתי שצריך לעזור לך,‬
‫אחרת ימצאו אותך וייקחו אותך.‬
‫אני לא מבינה מה אתה אומר, יקירי. איפה אתה?‬
‫אנחנו מתחת לגשר, במקום שבו היית משחקת...‬
‫"מקלות פו הדוב".‬
‫למה? אייזק, למה יצאתם מהבית?‬
‫היא ברחה.‬
‫היא תחזור. בקרוב. סבתא אומרת שמסוכן לנו שם.‬
‫נדמה לי שאני שומע אותם.‬
‫תקשיב לי.‬
‫תקשיב. אסור שאף אחד ימצא אתכם.‬
‫- תישארו איפה שאתם, בסדר? - את תבואי?‬
‫כן, אני באה מיד. רק תישאר על הקו.‬
‫שירות התא הקולי של חברת "טיידל".‬
‫נא להשאיר הודעה אחרי הצפצוף.‬
‫לוסי, איפה את? אל תעשי לי את זה.‬
‫כמעט נגמר לנו הזמן. את חייבת לחזור.‬
‫את מבינה? את לא יכולה לעשות את זה, לעזאזל!‬
‫תראה לי את פניך.‬
‫צעצועי ריגבי נוסד ב-1926‬
‫- נוכל לשוחח? - כן. בסדר.‬
‫- איך קוראים לך? - פרנק.‬
‫פרנק, אני צריך שתוציא את כולם אל מחוץ לבניין.‬
‫- יש חשד לאיום פצצה. - מה?‬
‫במהירות האפשרית. אבל בשקט. בלי לגרום פניקה.‬
‫- בסדר. - תגיד שיש דליפה של חד תחמוצת הפחמן.‬
‫או מה שאתה רוצה. רק תפנה את כולם מהבניין.‬
‫ואל תעלה לקומה העליונה. אני אוריד את כולם אליך.‬
‫אל תדאג. הכול יהיה בסדר.‬
‫טוב.‬
‫גברתי, יש לנו בעיה ביטחונית.‬
‫את צריכה להוציא מכאן את בנך.‬
‫- מה? - עכשיו, בבקשה.‬
‫בסדר.‬
‫חברים, כל זה בחינם היום, אבל אתם צריכים לרדת.‬
‫- מי אמר? - אני.‬
‫אני שוטר. קדימה. לכו לפני שאשנה את דעתי.‬
‫10:59 שבת, 30 בנובמבר‬
‫בואי, צריך ללכת.‬
‫למה? לא קנינו צעצוע.‬
‫אל תזוז, בבקשה.‬
‫תסתובב.‬
‫אמרתי, תסתובב...‬
‫דילון!‬
‫תלחץ על זה.‬
‫לא, אל תוציא אותו, שלא תדמם.‬
‫דילון, תסתכל אליי.‬
‫תסתכל אליי!‬
‫לאן הוא הלך?‬
‫מצטער.‬
‫ג'ונה היקר‬
‫משטרה. תפתחו.‬
‫משטרה! תפתחו את הדלת!‬
‫אייזק?‬
‫אימא?‬
‫אנחנו כאן למטה.‬
‫אייזק.‬
‫אנחנו חייבים לזוז.‬
‫רישיון נהיגה הול - אוליביה‬
‫הממלכה המאוחדת‬
‫אייזק, אימא, תזדרזו!‬
‫בסדר.‬
‫אייזק, מה אתה עושה? אנחנו לא צריכים את זה.‬
‫בסדר.‬
‫- אבל תאסוף את זה מהר, טוב? - לוסי.‬
‫לוסי?‬
‫לוסי? אני יודעת שאת שם.‬
‫יש איתי שישה שוטרים חמושים. אני מעדיפה לשחרר אותם הביתה.‬
‫אבל קודם אני צריכה להיכנס ולוודא שכולם בסדר.‬
‫אני יכולה לעשות את זה?‬
‫אף אחד לא צריך להיכנס איתי, אלא אם תיתני להם סיבה.‬
‫בסדר?‬
‫לוסי צ'יימברס.‬
‫את עצורה בחשד לרציחתו של סטיבן דאן,‬
‫חטיפה, תקיפת שוטרת‬
‫וקשירת קשר לביצוע עבירת טרור.‬
‫מה? לא, את טועה, אני לא...‬
‫את לא חייבת לומר שום דבר, אבל זה עלול להזיק להגנה שלך.‬
‫- אם לא תצייני בחקירה... - סם?‬
‫- מה את אומרת? כי זה לא... - ...להסתמך עליו בבית המשפט.‬
‫כל מה שתגידי עשוי לשמש כראיה.‬
‫היא התפוצצה?‬
‫הפצצה?‬
‫מה קרה?‬
‫ניקח אותך לתחנה כדי שתעני על כמה שאלות.‬
‫אבל קודם, אנחנו צריכים לדעת איפה נמצא גדעון שפרד.‬
‫לא! הוא היה אמור למנוע את זה.‬
‫רק תגידי לי.‬
‫סם, רק תגידי לי מה קרה!‬
‫עצרי.‬
‫שוטרים הוקפצו לרחוב ונבורן 13.‬
‫בעקבות דיווחים על פיצוץ שאירע שם.‬
‫עד ראייה הבחין בשפרד מסתובב באזור כמה דקות קודם לכן.‬
‫זה כל מה שידוע לנו.‬
‫תאזקו אותה.‬
‫אייזק.‬
‫- היי. - אייזק. תחזור אליי, מותק.‬
‫הכול בסדר.‬
‫אימא רק תעזור לנו לענות על כמה שאלות, זה הכול.‬
‫את רוצה לקחת אותה מכאן.‬
‫אייזק?‬
‫בחייך.‬
‫היי, בחייך.‬
‫הכול בסדר.‬
‫אתה חייב לתת לי ללכת. טוב?‬
‫אתה פשוט תישאר עם סבתא.‬
‫היא תטפל בך עד שאחזור, טוב?‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני מצטערת כל כך.‬
‫לקחת אותי איתך.‬
‫- הבית לא כאן כי... - אני לא קיים.‬
‫אז זה העבר?‬
‫לפעמים.‬
‫לפעמים זה בעבר.‬
‫לפעמים זה מה שאחר כך.‬
‫אתה יודע מה קורה אחר כך?‬
‫זה... זה לא בסדר.‬
‫לא היית צריך להביא אותי לכאן.‬
‫הייתי חייב. את אמרת שאני חייב.‬
‫- מה? - אמרת שאנחנו צריכים לברוח.‬
‫לא, לא אמרתי את זה, מותק.‬
‫את תגידי.‬
‫קר. למה קר כאן כל כך?‬
‫תמיד קר.‬
‫לאן אנחנו הולכים?‬
‫אנחנו חייבים לברוח.‬
‫אייזק, עצור!‬
‫זה לא בסדר. אני לא אמורה...‬
‫אייזק?‬
‫בויד, בדקנו את כל הבית.‬
‫- אין כלום. - לא.‬
‫נכון, למה שיהיה?‬
‫כי היא נעלמה.‬
‫היא פשוט... נעלמה.‬
‫אפקט של התאורה. אולי הזיה.‬
‫חינכו אותי להאמין בניסים, אבל...‬
‫ועכשיו, כשבאמת ראיתי נס... אני לא יכולה אפילו...‬
‫אנשים לא נעלמים סתם כך, בויד.‬
‫זה בלתי אפשרי.‬
‫זה לא בלתי אפשרי אם היא עשתה את זה.‬
‫לא היא עשתה את זה.‬
‫הוא עשה את זה.‬
‫אייזק?‬
‫הוא ילד מיוחד.‬
‫באיזה מובן?‬
‫זו השאלה.‬
‫הוא רואה את הציפורים.‬
‫והן רואות אותו.‬
‫מרגישים אותו כמו זיכרון.‬
‫והבטחה.‬
‫ומשאלה.‬
‫לדבריו, הוא לא אמור להיות כאן, אבל זה לא נכון.‬
‫לא.‬
‫לא, אני חושבת...‬
‫אני חושבת שאייזק נמצא בדיוק במקום בו הוא אמור להיות.‬
‫הוא לא מגיע.‬
‫לא, אל תגרד.‬
‫- זה כואב. - אני יודעת.‬
‫אבל לא תצטרך לדרוך עליה יותר.‬
‫נשיג עזרה, בסדר?‬
‫אני רק...‬
‫אני צריכה להתקשר.‬
‫בסדר.‬
‫גברתי.‬
‫מצאתי את זה בכיור.‬
‫בסדר. אדווח על זה.‬
‫בסדר.‬
‫תודה שבאת.‬
‫תדלקת בדרך לכאן?‬
‫- לפני שלושה ק"מ. המכל שלי מלא. - אני חייבת לך.‬
‫אנחנו חייבים להתרחק מכבישים ראשיים. תכננתי מסלול.‬
‫- לוסי... - תסיעי אותנו לגלוסטר.‬
‫- אנחנו נמשיך משם. - לאן תלכו?‬
‫עדיף... שלא תדעי.‬
‫עדיף בשביל מי?‬
‫אני יודעת ששיקרת לי.‬
‫על מה שקרה בשנה שעברה. ועל אייזק.‬
‫מעולם לא שיקרתי בקשר לאייזק.‬
‫לא אוכל לעזור לך אם לא תדברי איתי.‬
‫אדבר איתך, אבל לא כאן.‬
‫במכונית. אנחנו לא יכולים להישאר כאן.‬
‫יש מחסום דרכים על כביש 325. מישהו יודע שאנחנו כאן.‬
‫- מה? - אנחנו חייבים לזוז.‬
‫מה קרה ב"צעצועי ריגבי"?‬
‫תפסת אותו? הצלחת לראות את פניו?‬
‫לא.‬
‫- מישהו הצליח. - גדעון.‬
‫הוא הגיע משום מקום.‬
‫יכול היה להרוג אותי, אבל לא הרג.‬
‫- למה? - אין לי מושג.‬
‫אבל הוא יתחרט על כך.‬
‫אי אפשר לנסוע על הכבישים. כולם יהיו חסומים.‬
‫אנחנו צריכים ללכת בשביל שעובר בחווה,‬
‫ולהגיע ליער שמצידה השני.‬
‫לא נוכל לקחת אותו איתנו.‬
‫נכון. לא נוכל.‬
‫את צריכה לעזוב אותי.‬
‫זו הדרך היחידה לעצור אותו.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫אני מבטיח.‬
‫אני אחזור אליך. אתה מבין?‬
‫אני אמצא אותך.‬
‫לוסי, אנחנו חייבים ללכת. מיד.‬
‫זה בסדר.‬
‫- לוסי! - מה זה?‬
‫יש שם כל מה שאת צריכה לדעת. אני כל כך מצטערת.‬
‫סליחה!‬
‫מכאן.‬
‫מה נעשה עכשיו?‬
‫- גדעון? - תשתקי.‬
‫הם ימצאו אותנו.‬
‫אסור שיתפסו אותנו בחיים.‬
‫לא.‬
‫אנחנו חייבים לאתחל, לוסי.‬
‫לא, זו המלחמה שלך, לא שלי.‬
‫יש לי בן. יש לי חיים. אני לא יכולה...‬
‫ראבי מת!‬
‫- מה? - הוא הוציא את כולם.‬
‫אבל לא הציל את עצמו.‬
‫הוא איננו. מצטער.‬
‫אתה משקר.‬
‫- הלוואי. - אתה משקר, לעזאזל!‬
‫- שוטרים חמושים! - לא.‬
‫- תניחו את הנשק על הקרקע! - לא, לוסי. אל תעשי את זה.‬
‫אל תירו! בבקשה! בבקשה אל תירו!‬
‫אמרתי, תוריד את הרובה!‬
‫חייבים לאתחל כל עוד אפשר.‬
‫לא.‬
‫הכול בסדר.‬
‫עשיתי את זה בעבר.‬
‫את לא תרגישי.‬
‫- אפילו לא תשמעי את הירייה. - תוריד את הרובה!‬
‫אל תזוזי.‬
‫- בבקשה. - זה חייב להיות נקי.‬
‫רגע!‬
‫- תעצמי את העיניים. תספרי עד שלוש. - אזהרה אחרונה!‬
‫- תספרי עד שלוש. - לא.‬
‫- תוריד את הנשק! - אחת.‬
‫- תניח את הנשק על הקרקע. - שתיים!‬
‫רגע, מה בקשר...‬
‫המשטרה עדיין מתברברת.‬
‫נתנו לנו רק את זה.‬
‫לקחו את כרטיס הזיכרון.‬
‫ראיות.‬
‫הוא לא אמר מילה מאז שהיא מתה.‬
‫איך לדבר איתו?‬
‫אל תדברי. תקשיבי.‬
‫הוא עבר הרבה.‬
‫אתם מבינים מה לקחתם על עצמכם?‬
‫- אנחנו מבינים. - כולכם?‬
‫כן.‬
‫נהפוך אותו לחלק מהמשפחה.‬
‫שלום, יקירי.‬
‫אימא?‬
‫תרגום כתוביות: הגר עידן‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬
Downloaded from - MoviesMod.day