Du vet inte hur mycket jag har letat efter en present till dig.
Inget verkade rätt.
Varför ta med guld till guldgruvan?
Eller vatten till havet?
Allt jag kom på var som att ta kryddor till Orienten.
EN GÅVA TILL DIG
DET DUGER INTE ATT GE DIG MITT HJÄRTA
Det duger inte att ge dig mitt hjärta och min själ.
För du har redan dessa.
Så jag har tagit med en spegel till dig.
ENDA VÄGEN UT ÄR IGENOM
Se på dig själv
och kom ihåg mig.
Mamma?
De säger att det finns en flod i närheten.
Tre dopp i floden tvättar bort alla våra synder.
Och på stränderna ligger Råttemplet.
Vi har besökt fem tempel på tre dagar. När blev resan en pilgrimsfärd?
Men det var du som sa att
Lord Muruga kom till dig i en dröm och ville uppfylla sin önskan?
Och astrologen, Tara?
Dina ögon var fyllda av tårar. Varför är vi annars här?
Vi kunde ha åkt till Goa och återvänt hem som Nivi ville.
Jag känner mig inte skyldig nu.
Vi är här för Guds välsignelse.
Stanna här, jag letar efter Nivi.
Du fortsätter att överdriva! Dumma Sundari!
Vatsala, utan adressen har du skickat mig på en meningslös tempeljakt!
Här är den heliga offergåvan.
Några av blommorna.
Tack. Vad händer, mamma?
-Vad gör du? -Vad gör du, mamma?
Varför tar du offergåvorna? Sluta.
-Kaveri? -Vad?
Kaveri, släpp allt och kom hit!
Hur länge ska jag vänta på dig?
Jag är här nu. Vad?
Vad är godiset för? Har du gjort något fel?
Jag förlåter dig inte.
Mrs Rajaratnam, det här är din mans första lön.
Till dig, tillsammans med ansvaret att sköta huset.
-Det är därför jag köpte godiset. -Hur kan jag ta emot det här?
Förlåt! Är det inte 23/4, Sullivan Garden? Är jag på fel adress?
Ska jag ge detta till vår granne Radha?
Okej då. Jag ger det till Radha.
Ska du säga något?
Eller undrar du om du ska gråta eller inte?
Är inte det här din mammas avdelning?
Det är bara vi två för första gången.
Ingen har litat så mycket på mig.
Pengar, ansvar för att sköta huset...
Du!
Det här är ditt hus, vårt hem.
Varför är du orolig? Du måste stå ut med mitt ansikte.
Du har ett ansvar till.
Den udda 20-rupiersedeln är växeln från godisköpet.
Det här är till mig.
Och det här är till dig!
Det här är min! Den måste alltid vara med mig!
Okej.
Mamma!
Detta är vackert. Tack så mycket!
-Varsågod, ma'am. -Kalla mig Sundari.
Sundari? Jag är Robert.
Nivi.
-Julia. Trevligt att träffa er, damer. -Hej.
Det ser ut som en familjesemester. Vart är ni på väg?
Den väg som Gud tar oss på.
-Tvillingsjälar! -Ja. Det verkar så.
-Är det din första gång i Indien? -Nej.
-Det är hans fjärde. -Ja.
Min första, men jag har alltid velat komma.
Så vad gör du?
Som, i livet.
Vi gör det här!
Vi tänker på en plats vi vill se och åker.
Allt vi behöver är våra ryggsäckar.
-Och våra tummar. -Och våra tummar.
Nej, jag undrade om ditt jobb.
Arbete. Vilket arbete? Och sedan ledighet?
Jag menar helger, semester...
Vi jobbar bara på de platser vi åker till.
Bartender, servitris, allt.
-Vi klarar oss. -Måste vara jättebra att bara åka så.
-Det är det. -Det är ganska bra.
Vi har tur att vi båda brinner för det,
vi har inget emot att leva enkelt ibland.
Men tro mig, vi har sett det gå illa också!
Ja, det har vi!
Så vart är ni på väg härnäst? Vet ni?
Norrut, Manali.
Åh, nej! Manali är söder, Chennai. Nära Ennore.
Nej, Sundari. Manali.
Norrut. Definitivt i norr.
-Himachal Pradesh. -Ja!
Ja.
Stanna!
Härligt! Vi damer kommer att ha det så kul tillsammans!
Vi kanske kan få Robert att köra.
Ja! Jag kan köra om du vill.
Nej! Nivi kör väldigt bra.
-Visst. -Okej.
Wow, mamma. Tack.
Du är rädd att de stjäl bilen, så jag är en bra förare nu.
Hela resan kommer att bli en Midnight Masala.
Och varför stör det dig?
Slappna av och luta dig tillbaka!
Nivi, kan du stanna till vänster?
-Jag tror att vi nästan är framme. -Ja.
Vart är vi på väg?
-Ba... Ba... -Bateshwar!
Ja! Bateshwar.
Robert säger att det är ett gammalt kulturarv.
-Wow! -Ja.
Tydligen är det också ett superberömt tempel.
-Tempel? -Tempel, igen?
Lita på mig. Ni kommer att älska stället. Det är fantastiskt.
Mamma!
Julia och Robert är ett ganska trevligt par.
Kultiverade.
-De är inte som vi förväntade oss. -Vad förväntade vi oss?
De besöker tempel också.
Är de kultiverade om de besöker tempel?
-Du vet väl att de inte är gifta? -Kom!
-Fantastiskt par. -Visst?
Så fri och glad. Oroar sig inte för nåt.
Visst. Bara tills de får barn.
Du har vanligtvis fel. Men detta håller jag med om.
De kommer säkert inte att gifta sig!
Det kommer inte att fungera för dem.
Inga bröllopshalsband, inget ok.
Deras kultur är annorlunda.
Bara romantik.
Fisk!
Om jag bara kunde prata så lätt med min mamma.
Eller hur.
Eller ha knutit an med Nana innan hon gick bort.
Min familj klarar sig knappt igenom jul och påsk.
Men dessa damer?
De är så sammankopplade.
Så sammansvetsade.
Njuter verkligen av varandras sällskap.
Jag antar att det är deras kultur.
Jag antar det.
Jag ska ta något att äta.
Ja, visst. Jag checkar in oss.
Namaste! Hur är det?
Vi har bokningar. Jag är Robert Ellis.
Kaveri Rajaratnam.
Ni är underbara tillsammans.
Tack.
Varför gifter ni er inte?
Låt inte Jules höra dig säga något sådant.
En fri själ som hon? Nämner man äktenskap, kommer hon...
Hon kommer säkert att flyga iväg.
Och det skulle jag inte klara av.
Hur vet du det? Har du frågat henne?
Har du frågat henne?
Tack.
Nivi, vi går!
Mamma, ta med mormor till rummet.
Jag går på en promenad. Jag behöver lite egentid.
Var försiktig!
-Har du redan glömt mig? -Vikram!
Det är okej. Vad hette du igen?
Kavi... Vini...
-Nivi. -Vad gör du här?
Vad gör du här?
-Trodde att ni drack feni i Goa. -Vi är här.
Jag säger inte vart vi ska. Du följer oss dit också!
Jag tog bara en promenad.
Något lätt... jag skulle bara äta nåt.
Jag är också hungrig!
-Följ mig. -Okej.
Vikram, jag vet inte ens ditt hela namn.
Säg mig sanningen, vad gör du här?
Följer dig.
Detta är ett vanligt stopp på vår motorcykelled.
-Kul att se dig. -Det är väldigt trevligt att se dig.
Singh Rathod.
Vikram Singh Rathod.
Eftersom du passivt-aggressivt bad om det.
Hur går din resa?
Jag är med min mamma och mormor.
Det finns en gräns för hur kul det kan vara.
Du ville åka.
Varför klaga då?
Stämmer. Om jag ville ha kul
hade jag tagit solglasögon och jacka och åkt till Ladakh med mina bikerkompisar.
I så fall kanske du borde följa mig.
-Skål. -Skål!
-Åh, suck... -Vad är problemet?
Varför är du hemma? Är ingen av dina vänner lediga i dag?
Skulle jag vara här om de var det?
Du gillar väl inte att umgås med mig längre?
Bala, när du ville ha glass på stranden på söndagar som barn,
följde du efter mig från fredag morgon. Kommer du ihåg det?
-Skål! -Skål, pappa!
Strand. Bris.
Glass.
Sång.
Något saknas, eller hur?
Pappa, hur många gånger har jag sett dig? Puffa som om det var knark...
Fylla munnen med mint.
Du sprayade massor av luftfräschare också!
Jag röker bara ibland. Bara när jag är stressad.
Säg inget till din mamma. Eller till min!
-Du gör detsamma för mig, hoppas jag! -Bara ge mig den.
Eld.
Bala!
Vi är inte kompisar.
Bara en gång! Bara denna gång!
Glöm bara det som hände idag.
Du låter precis som mamma.
Din mamma är en stackare! Jämför oss inte.
Jag är inte alls som henne.
Har du en flickvän?
Försöker du egga mig för att jag rökte med dig?
Hur är det med, du vet...
Sex?
Nej! Nej, nej!
Jag är inte med på det här. Vi pratar som en far och son.
-Såg du matchen igår? -Byt inte ämne.
Ser bara till att du inte får problem.
Varför skulle jag bry mig då?
Varför är du så hård mot Nivi om pojkvänner?
Det är annorlunda. Hon är min dotter.
Hur är det annorlunda? Samma regler gäller för alla.
Inte alls.
Hon är min lilla flicka, min kära Chandu.
Pappa, hon gillar inte det namnet!
Ingen gör det.
-Det är min pappas namn. -Din mamma hatar det också.
När de är tillbaka borde vi komma hit ofta.
Vi kan njuta av det, tillsammans.
Men...
Förutom rökning...
Ville inte mormor se Taj Mahal? Det är längs deras väg.
Så? Ska vi följa främlingar?
Jag känner honom redan. Vi träffades på musikfestivalen.
Vi träffades faktiskt på marknaden i går.
Han är en anständig kille.
Han heter Vikram. Dr Vikram.
MAJOR D FLYTTADE FRÅN PUNE TILL DHARAMSHALA. BEKRÄFTAT. VÄNTAR PÅ ADRESS.
Tack! Den här resan är tack vare dig!
Ja!
Någon är väldigt glad i dag, eller hur?
Väldigt sällan...
Livet tar en ofta till rätt plats vid rätt tillfälle.
Som det har gjort nu...
Det är förutbestämt att vi måste vara här nu.
Kanske det, men vi måste ta det första steget.
Stämmer.
Till den finaste damen på resa!
Tack!
-Sitt. Kanske äta något? -Chapati?
Ät du!
-Hej. -Hej.
Hej.
Wow! Tåringen är vacker.
Kan jag hitta något sånt här?
Ja, det kan du! Men bara om du ska gifta dig.
-Mamma! -Ursäkta?
I Indien är det bara gifta kvinnor som bär detta.
Som hur du bär detta på din hand? Vi damer bär på tårna.
Okej.
-Vill du gifta dig? -Mamma!
Jag? Gift? Nej. Jag tror inte det.
Någon som jag vill inte vara fast eller rotad.
Jag är hellre så här, flygande.
Tänk om det finns någon som gillar att flyga, som du?
Sällskap är bra, eller hur?
Jag menar, titta på er tre damer.
Ni är här utan några män. Ni har det så kul.
Så sällskap är bra.
Det stämmer. Men...
Mamma!
Förlåt. Fick ni tältet?
Ja.
Sluta med gratis råd.
Det kan verka normalt för dig, men de kanske inte gillar det.
Fattar inte att jag säger det, men håll dig till att ge mig råd.
Mamma!
Mamma, du sover inne. Jag sover ute i sovsäcken.
Cricket på morgonen!
Vi har en ledig dag i morgon.
-Hej då. -Sov lite.
Håll volymen låg.
-Hallå! -Hej!
Är du med på cricket i morgon?
Cricket är inte min grej.
Besviken?
Trevligt, visst? Ni ångrar väl inte det här?
-Okej då. God natt! -God natt!
Nivi, ingen promenad i kväll, okej?
Usch, mamma! God natt.
Hej. God natt.
Du sjunger riktigt bra.
Jag märkte dig inte. Förlåt!
Nivi berättade aldrig att du var en sångerska.
Nej, jag är bara ett fan.
Underbar röst. Verkligen.
Vad som än har kommit och gått har musik varit konstant.
Det är som...
Jag är en musikfanatiker.
Fånga den! Vad fan? Vad gör du?
Hon är en cricketfanatiker.
Alla var för sig idag, eller hur?
Kan jag i så fall ta med dig till en plats?
Lita på mig. Du kommer att älska det stället!
Nej! Inte två. Kom igen, vad är det här?
Vi är tillbaka innan matchen är slut.
Ja?
Ja! Vi går.
Kaveri.
Kaveri?
Vad är detta?
"Nivi spelar match. Om du behöver något, fråga Shalini här bredvid.
Jag ska till en plats med Vikram."
Okej...
"Ses i kväll.
I nödfall, ring Vikrams nummer."
Fågeln har fått vingar! Den har flugit iväg!
En slant för dina tankar?
En gång i tiden var det något jag älskade.
Jag trodde aldrig att jag skulle tillbringa hela livet utan det.
Varför slutade du att sjunga?
Jag sjunger ofta.
För kvarnen, mixern, pannan, spisen...
De kan inte se att jag är omodern, visst?
Ja, du har rätt.
Du talar tamil väldigt flytande.
Vi pratar tamil hemma! Min mamma är tamil.
Men Singh... Är din pappa en punjabi?
Inte alla Singhs är punjabis.
Är de inte? Var kommer du ifrån?
Bangalore.
Nivi sa att du är läkare. Dina föräldrar måste vara stolta.
Ja, ja.
En gång hade jag heller aldrig föreställt mig...
Det enda jag inte gillar i livet, så gör jag just det.
Vad menar du "en gång"?
Tant, jag är gammal nu.
Varför kallar du mig då "tant"?
Tack.
Jag är strax tillbaka.
Jag måste fråga om vägen och sträcka på benen.
Du vill röka, eller hur? Stygg pojke.
Gå du! Jag har också en son. Jag vet vad ni pojkar sysslar med.
Det är min farbror.
Låt honom avsluta taan.
Men som alla andra kallar jag också honom för Panditji.
Hans röst var mitt tonårssoundtrack.
Gå nu. Var medvetna.
-Hälsningar, Panditji. -Välsigne dig.
Namaste.
Panditji, min vän, Kaveri Rajaratnam. Hon är en musikälskare.
Namaste! Alla musikälskare är välkomna här.
Kul att du är här på denna speciella dag.
Du måste lyssna på Sangeet Samrat sjunga.
Vad är allt detta?
Tio minuter, Panditji.
Kom. Sätt dig.
På denna gynnsamma dag med Pandit Suryadev Rathods välsignelser...
Med oss i dag är Sangeet Samrat, Radhe Rathod!
Välkommen! Vi börjar dagens program.
Jag har inte hört något liknande på väldigt länge.
Inte här, åtminstone.
Jag är Radhe. Och du är, ma'am?
-Kaveri. -Hälsningar.
Men kalla mig inte "ma'am".
Du är en Sangeet Samrat.
Och du är en dam.
-Lär du dig här? -Nej, nej.
-Jag är på besök. -Okej.
Vikram?
Är du Vickys gäst? Härligt.
Varsågod.
Så lärde du dig hemma?
Nej. Hemma är jag bara en mamma.
"Bara en mamma."
Jag gjorde samma misstag väldigt länge och trodde att min mamma är just det.
Hon var alltid bättre än oss.
Större än oss.
Hur känns det att vara stor?
Det är... utmattande.
Men du gör det du älskar.
Jag vet att det gör stor skillnad när man älskar det man gör.
Men man kan inte undgå disciplinen,
kampen, hjärtesorgen,
uppoffringar som följer med det.
Det är ett livsval. Och du förbinder dig till det varje dag.
Och det är lite skillnad mellan att göra musik till ditt liv
och ha ett intresse av det.
Även om intresset för musik också har sin glädje.
Det är en del av dig, en del av ditt liv när du behöver det.
Och du har utrymme för att göra allt som är viktigt för dig.
Som Vikram.
Han har alltid föredragit det så.
När började du lära dig?
Sedan så länge jag kan minnas.
Det är en sak jag säger.
"Jag sa nog Sa innan jag sa Ma."
-Vicky. Hur är det? -Hälsningar.
Allt väl.
Sangeet Samrat!
Han är min Radhe!
-Härligt. -Tack.
Får jag be dig om en tjänst?
Ja, ma'am.
Får jag höra storhet bara en gång innan vi går?
Ma'am.
Visst. Vad vill du höra?
En sång om...
att sakna en älskad.
Niveditha! Jag försöker nå dig. Vart fan har du försvunnit?
Inte läge att göra detta.
Laguttagningen är om två veckor.
Du är vår wicket-slagman.
Tränaren frågar alltid om dig!
Ring mig så fort du får det här. Och kom tillbaka.
Kan du stanna?
-Vikram? -Vad?
-Jag vill ringa ett samtal. -Ja, visst.
Hallå?
Mamma?
Mamma, är det du?
Hur är det, mamma?
Du är bäst, mamma.
Jag saknar dig.
Du har aldrig sagt det förut, kära du.
Du har aldrig lämnat oss förut.
Mamma, jag älskar dig.
Mamma, gråt inte.
Det kommer att bli bra.
Vi är alla okej. Du är också okej.
Och ha kul, mamma. Du förtjänar det.
Jag älskar dig också.
-Hade du en bra dag? -Ja.
Jag var så rädd på motorcykelturen.
Nej, du gjorde det bra.
Gharana var fantastiskt. Jag kan inte tacka dig nog.
-Kul att du gillade det. -Hej! Ursäkta mig!
Jag sa ju att hon skulle bli upprörd.
Snälla.
Jag pressade henne att följa med mig.
Vad skulle hon göra ensam när du spelade?
Jag lämnade en lapp. Jag åkte med Vikram.
Och vet du? Kaveri kanske är lite coolare än du, Nivi.
Wow!
Är det du?
Gillar?
-Cool. För bra. -Gillar!
Tack.
Häpnadsväckande, denna SP.
Jag tror inte på det här. Kan du?
-Så du tog en tur med den där pojken? -Var inte näsvis.
Så bra pojke, Nivi! Vi borde bjuda honom på lunch.
Vad händer? Du verkar dämpad.
Uttagningen är om två veckor, mamma.
Vad tycker du att jag ska göra?
Varför ler du? Berätta.
Passion eller kärlek?
Du ser ut som att du vet svaret men inte säger det.
Min dotter frågar mig om råd! Jag känner mig väldigt stolt.
Hon tror att jag har svaren.
Jag vet inte om jag har svaren. Men det är fantastiskt att bli tillfrågad.
-I dag är det mors dag. -Mamma!
Jag ska berätta vad jag vet.
Musik var aldrig för mig det cricket är för dig.
Du funderar på att göra en karriär av din passion.
Vi hade inte de valen.
Det var inget alternativ att skapa ett liv av musik.
Det var inte praktiskt.
Jag kunde fortsatt sjunga för min lycka. Men jag valde att inte göra det.
Ingen idé att fråga varför nu.
Det är vad det är. Det är allt.
Men...
Efter alla dessa år
känner jag ingen ånger.
"Varför sjöng jag inte? Vilket liv kunde jag ha haft?"
Jag har inga sådana frågor.
Det här är den jag är. Det är mitt liv.
I slutändan är jag en mamma. Det är sanningen.
Men vet du vad?
Jag är nöjd med det, Nivi.
På samma sätt vet bara du vad du vill.
Gå!
HAR ADRESSEN! DRURY LANE, FURNHILL, DHARAMSHALA.
Dharamshala! Vi kommer!
Jag vill spela cricket, mamma. Det är den jag är.
Jag åker till uttagningen.
Jag är klar med den här resan. Jag vill åka hem, Nivi.
Undertexter: Johan Sjöbom
Kreativ ledare: Monika Andersson