‫ראג'ראטנם‬
‫ג׳. סונדארי אגמור, מדראס‬
‫בית הקפה סוויט קארם‬
‫אין לך מושג כמה התאמצתי למצוא לך מתנה.‬
‫שום דבר לא נראה מתאים.‬
‫מה הטעם להביא זהב למכרה הזהב?‬
‫או מים לאוקיינוס?‬
‫כל מה שעלה בראשי, היה כמו לקחת תבלינים למזרח.‬
‫להביא לך מתנה‬
‫אין טעם לתת לך את ליבי‬
‫אין טעם לתת לך את ליבי ואת נשמתי.‬
‫כי הם כבר שלך.‬
‫דווה‬
‫אז הבאתי לך מראה.‬
‫הדרך היחידה החוצה היא ישר‬
‫תסתכל על עצמך‬
‫ותזכור אותי.‬
‫אימא?‬
‫הם אומרים שיש נהר קרוב.‬
‫שלוש טבילות בנהר ישטפו את כל החטאים שלנו.‬
‫ועל גדת הנהר נמצא מקדש העכברושים.‬
‫ביקרנו בחמישה מקדשים בשלושה ימים. מתי הטיול הזה הפך לעלייה לרגל?‬
‫אבל, לא אמרת בעצמך‬
‫שהאל מורוגן ביקר אותך בחלום וביקש שתמלאי את משאלתו?‬
‫והאסטרולוגית ההיא, טארה...‬
‫העיניים שלך התמלאו בדמעות. איזו סיבה נוספת יש לנו לבוא הנה?‬
‫היינו נוסעות לגואה וחוזרות הביתה כמו שניבי רצתה.‬
‫אך אני לא מרגישה אשמה עכשיו.‬
‫אנחנו פה בשביל ברכות האל.‬
‫תישארי פה, אלך לחפש את ניבי.‬
‫את כל הזמן מגיבה בהגזמה! את טיפשה, סונדארי!‬
‫וטסלה, ללא הכתובת, שלחת אותי למרדף חסר סיכוי!‬
‫הינה המנחה הקדושה.‬
‫קצת פרחים.‬
‫תודה. מה קורה, אימא?‬
‫- מה את עושה? - מה את עושה, אימא?‬
‫למה את לוקחת את המנחות? תפסיקי בבקשה.‬
‫קאברי ראג'ראטנם‬
‫- קאברי? - מה?‬
‫קאברי, תעזבי הכול ובואי הנה.‬
‫כמה זמן אני צריך לחכות לך?‬
‫אני פה עכשיו. מה יש?‬
‫בשביל מה הממתקים? עשית משהו רע?‬
‫לא אסלח לך.‬
‫גברת ראג'ראטנם, זו המשכורת הראשונה של בעלך.‬
‫היא בשבילך, בנוסף לאחריות על תחזוקת הבית.‬
‫- זו הסיבה שהבאתי את הממתקים. - איך אוכל לקחת את זה?‬
‫סליחה! זה לא סאליבן גרדן מספר 23/4? טעיתי בכתובת?‬
‫שאתן את זה לשכנה שלנו, ראדה?‬
‫בסדר גמור. אלך לתת את זה לראדה.‬
‫את מתכוונת להגיד משהו?‬
‫או שתמשיכי לתהות אם לבכות או לא?‬
‫זה לא התפקיד של אימא שלך?‬
‫זו הפעם הראשונה ששנינו לבד.‬
‫אף אחד לא סמך עליי ככה מעולם.‬
‫כסף, האחריות לנהל את משק הבית...‬
‫היי!‬
‫זה הבית שלך, שלנו.‬
‫למה את דואגת? את גם ככה צריכה לסבול את הפרצוף שלי.‬
‫עכשיו יש לך אחריות נוספת.‬
‫שטר 20 הרופי נשאר בנפרד. זה העודף שנשאר מקניית הממתקים.‬
‫זה בשבילי.‬
‫וזה בשבילך.‬
‫זה שלי. זה צריך להיות איתי תמיד.‬
‫טוב.‬
‫אימא.‬
‫זה יפהפה. תודה רבה.‬
‫- בשמחה רבה, גברתי. - תקרא לי סונדארי.‬
‫סונדארי? אני רוברט.‬
‫ניבי.‬
‫- אני ג'וליה. נעים לפגוש אתכן, גבירותיי. - שלום.‬
‫נראה שאתן בחופשה משפחתית. לאן אתן נוסעות?‬
‫לדרך שאליה אלוהים יכוון אותנו.‬
‫- נפשות תאומות! - כן. נראה ככה.‬
‫- אז, זו הפעם הראשונה שלכם בהודו? - לא.‬
‫- זו הפעם הרביעית שלו. - כן.‬
‫זו הפעם הראשונה שלי, אבל תמיד רציתי לבוא.‬
‫אז, מה אתם עושים?‬
‫כלומר, בחיים.‬
‫זה מה שאנחנו עושים.‬
‫אנחנו נוסעים למקומות שאנחנו רוצים לראות.‬
‫כל מה שאנחנו צריכים זה תרמילים.‬
‫- ואת האגודלים. - ואת האגודלים.‬
‫לא, שאלתי על העבודה שלכם.‬
‫עבודה. איזו עבודה? שאתם מקבלים ימי חופש?‬
‫אני מתכוונת לחגים, חופשות...‬
‫אנחנו פשוט עובדים במקומות שבהם אנחנו מטיילים.‬
‫כברמנים, כמלצרים, מה שיש.‬
‫- אנחנו יודעים להסתדר. - זה בטח נהדר פשוט לנסוע ככה.‬
‫- נכון. - זה נהדר למדי.‬
‫יש לנו מזל ששנינו נלהבים מזה,‬
‫אין לנו בעיה עם תנאים קשים מדי פעם.‬
‫אבל תסמכו עליי, חווינו גם מצבים לא קלים.‬
‫כן, זה נכון.‬
‫אז לאן אתם ממשיכים הלאה? אתם יודעים?‬
‫עולים צפונה, למנאלי.‬
‫אוי, לא! מנאלי נמצאת בדרום, בצ'נאי. ליד אנור.‬
‫לא, סונדארי. מ-נא-לי.‬
‫היא בצפון. היא בהחלט בצפון.‬
‫- בהימאצ'אל פרדש. - נכון!‬
‫כן.‬
‫תעצרו!‬
‫איזה יופי! יהיה לנו ממש כיף ביחד, בנות!‬
‫אולי ניתן לרוברט לנהוג.‬
‫כן! אני יכול לנהוג אם תרצו.‬
‫לא, לא. ניבי תנהג טוב מאוד.‬
‫- בטח. - בסדר.‬
‫וואו, אימא. תודה.‬
‫את פוחדת שהם יגנבו את המכונית אז עכשיו אני נהגת טובה.‬
‫כל הטיול הזה יהפוך ל"מסאלה של חצות".‬
‫היי, מה מטריד אותך עכשיו?‬
‫תירגעי ותישעני לאחור.‬
‫ניבי, את יכולה להישאר בנתיב השמאלי?‬
‫- נראה לי שכמעט הגענו. - כן.‬
‫לאן אנחנו נוסעים?‬
‫- בא... בא... - באטשוואר.‬
‫נכון. באטשוואר.‬
‫רוברט אומר שזה אתר מורשת עתיק.‬
‫- וואו! - כן.‬
‫מסתבר שזה גם מקדש סופר מפורסם.‬
‫- מקדש? - עוד מקדש?‬
‫תסמכו עליי, חבר'ה. אתן תאהבו את המקום. הוא מדהים.‬
‫אימא!‬
‫ג'וליה ורוברט הם זוג נחמד.‬
‫מתורבתים מאוד.‬
‫- ממש שונה משציפינו. - למה ציפינו?‬
‫הם גם מבקרים במקדשים.‬
‫הם מתורבתים כי הם מבקרים במקדשים?‬
‫- את יודעת שהם לא נשואים, נכון? - קדימה.‬
‫- זוג מקסים. - נכון?‬
‫כל כך חופשיים ומאושרים. בלי שום דאגות.‬
‫נכון. רק עד שייוולד להם ילד.‬
‫בדרך כלל את טועה. אבל בעניין הזה אני מסכימה איתך.‬
‫אין סיכוי שהם יתחתנו.‬
‫זה לא יסתדר עבורם.‬
‫בלי קשרי נישואים, בלי כבלים.‬
‫התרבות שלהם שונה.‬
‫רק רומנטיקה.‬
‫דגים.‬
‫אם רק הייתי יכולה לדבר בכזו קלות עם אימא שלי.‬
‫ספרי לי על זה.‬
‫או אם הייתי יכולה להתחבר עם סבתא לפני שהיא נפטרה.‬
‫המשפחה שלי בקושי מצליחה לשרוד את חג המולד והפסחא.‬
‫אבל הבנות האלה?‬
‫הן כל כך מחוברות.‬
‫כל כך קרובות.‬
‫הן באמת נהנות מהחברה זו של זו.‬
‫כנראה זה טבוע בתרבות שלהם.‬
‫כנראה.‬
‫אני הולכת לקחת משהו לאכול.‬
‫כן, בטח. אעשה לנו צ'ק-אין.‬
‫נמסטה! מה נשמע?‬
‫הזמנו מקום. אני רוברט אליס.‬
‫קאברי ראג'ראטנם.‬
‫אתם מקסימים ביחד.‬
‫תודה.‬
‫למה אתם לא מתחתנים?‬
‫אל תיתני לג'ולס לשמוע אותך אומרת דבר כזה.‬
‫נשמה חופשייה כמוה? רק מזכירים נישואים והיא...‬
‫היא בטוח תיעלם.‬
‫ובאמת שלא אעמוד בזה.‬
‫איך אתה יודע את זה? שאלת אותה?‬
‫שאלת אותה?‬
‫תודה.‬
‫ניבי, בואי נלך.‬
‫אימא, תיקחי את סבתא לחדר, בבקשה.‬
‫אני יוצאת להליכה. אני צריכה להיות קצת לבד.‬
‫תשמרי על עצמך.‬
‫- כבר שכחת אותי? - ויקראם!‬
‫זה בסדר. מה שמך שוב?‬
‫קאבי... ויני...‬
‫- ניבי. - מה אתה עושה פה?‬
‫מה את עושה פה?‬
‫- חשבתי שאת כבר שותה פני בגואה. - ובכן, אנחנו פה.‬
‫לא אגלה לאן ניסע מפה, או שתעקוב אחרינו גם לשם.‬
‫רק יצאתי להליכה.‬
‫משהו קליל... פשוט רציתי לאכול משהו.‬
‫גם אני רעבה.‬
‫- לך אחריי. - טוב.‬
‫ויקראם, אני אפילו לא יודעת את שמך המלא.‬
‫תגיד לי את האמת, מה אתה עושה פה?‬
‫עוקב אחרייך.‬
‫זו תחנה קבועה במסלול האופנועים שלנו.‬
‫- טוב לראות אותך. - טוב מאוד לראות אותך.‬
‫סינג ראטוד.‬
‫ויקראם סינג ראטוד.‬
‫מכיוון ששאלת באופן פסיבי-אגרסיבי.‬
‫איך מתקדם הטיול שלך?‬
‫אני נמצאת עם אימא וסבתא שלי.‬
‫יש גבול לכמה כיף הוא יכול להיות.‬
‫ובכן, את בחרת בזה.‬
‫אז למה להתלונן?‬
‫נכון. אם הייתי רוצה ליהנות,‬
‫הייתי מרכיבה משקפי שמש וז'קט ורוכבת ללדאק עם חבריי האופנוענים.‬
‫אם כך, אולי את צריכה לעקוב אחריי.‬
‫- לחיים. - לחיים.‬
‫- נו, באמת... - מה הבעיה שלך, בן אדם?‬
‫למה אתה מקטר? אף אחד מהחברים שלך לא פנוי היום?‬
‫אחרת הייתי כאן?‬
‫אתה כבר לא נהנה להיות בחברתי, נכון?‬
‫באלה, כשרצית לקבל ארטיק בחוף בימי ראשון בתור ילד,‬
‫היית משתרך אחריי מיום שישי בבוקר. אתה זוכר את זה?‬
‫- לחיים. - לחיים, אבא.‬
‫חוף. בריזה.‬
‫גלידה.‬
‫שיר.‬
‫משהו חסר, נכון?‬
‫אבא, כמה פעמים ראיתי אותך? מעשן סיגריות כאילו זה מגניב,‬
‫ואז דוחף סוכריות מנטה לפה שלך.‬
‫היית מרסס גם כמויות של מטהר אוויר!‬
‫אני מעשן רק לפעמים. רק כשאני לחוץ.‬
‫אל תלשין לאימא שלך. או לשלי.‬
‫- אתה לא תלשין עליי, נכון? - תביא לי כבר.‬
‫אש.‬
‫באלה.‬
‫אנחנו לא חברים.‬
‫רק פעם אחת. פעם אחת.‬
‫פשוט תשכח את מה שקרה היום.‬
‫אתה נשמע בדיוק כמו אימא.‬
‫אימא שלך היא נשמה מסכנה! אל תשווה בינינו.‬
‫אני בכלל לא דומה לה.‬
‫יש לך חברה?‬
‫אתה מנסה לפתות אותי כי עישנתי איתך סיגריה אחת?‬
‫מה לגבי, אתה יודע...‬
‫סקס?‬
‫לא! לא, לא...‬
‫אני לא רוצה לקחת בזה חלק. בוא נדבר כמו אבא ובן.‬
‫- צפית אתמול במשחק? - היי! אל תשנה את הנושא.‬
‫רק תוודא שאתה לא מסתבך בצרות.‬
‫אחרת למה שיהיה לי אכפת?‬
‫אז למה אתה כל כך מציק לניבי לגבי בנים?‬
‫זה שונה. היא הבת שלי.‬
‫למה זה שונה? אותם החוקים חלים על כולם.‬
‫ממש לא.‬
‫היא הילדה הקטנה שלי, צ'אנדו היקרה שלי.‬
‫אבא, היא לא אוהבת את השם הזה.‬
‫אף אחד לא אוהב אותו.‬
‫- זה השם של אבא שלי. - אפילו אימא שלך שונאת אותו.‬
‫אחרי שהן יחזרו, אנחנו צריכים לבוא לכאן לעיתים קרובות.‬
‫אנחנו יכולים ליהנות מזה ביחד.‬
‫אבל...‬
‫חוץ מהעישון...‬
‫סבתא לא רצתה לראות את הטאג' מהאל? הוא בדרך שלהן.‬
‫אז? אנחנו אמורים ללכת אחרי זרים?‬
‫אמרתי לך. אני כבר מכירה אותו. נפגשנו בפסטיבל המוזיקה.‬
‫למעשה, ראיתי אותו אתמול בשוק.‬
‫הוא בחור נחמד.‬
‫קוראים לו ויקראם. ד"ר ויקראם.‬
‫רס"ן ד' עבר מפונה לדרמסאלה. זה בדוק. מחכה לכתובת.‬
‫תודה, ילדונת! הטיול הזה כולו בזכותך!‬
‫כן!‬
‫מישהי שמחה מאוד היום, נכון?‬
‫זה נדיר...‬
‫לפעמים, החיים מביאים אותך למקום הנכון בזמן הנכון.‬
‫כמו עכשיו.‬
‫זה נקבע מראש שנהיה פה עכשיו.‬
‫אולי זה נכון, אבל צריך לעשות את הצעד הראשון.‬
‫נכון.‬
‫לאישה הכי יפה בטיול.‬
‫תודה.‬
‫- שבי. שנאכל? - צ'פאטי?‬
‫שיהיה בתיאבון.‬
‫- היי. - היי, חבר'ה.‬
‫היי.‬
‫וואו! טבעת הבוהן יפהפייה.‬
‫אפשר למצוא כזאת כאן בסביבה?‬
‫כן, אפשר. אבל רק אם תחליטי להתחתן.‬
‫- אימא! - סליחה?‬
‫בהודו, רק נשים נשואות עונדות אותה.‬
‫כמו שאתם עונדים אותה על היד? אנחנו עונדות אותה על הבוהן.‬
‫אוקיי.‬
‫- את רוצה להתחתן? - אימא!‬
‫אני? להתחתן? לא. לא נראה לי.‬
‫אחת כמוני, אני לא רוצה להשתקע או להכות שורשים.‬
‫אני מעדיפה להיות ככה, לעוף.‬
‫ומה אם יש מישהו שאוהב, כמוך, לעוף?‬
‫חברה זה דבר טוב, נכון?‬
‫כלומר, תראי את שלושתכן.‬
‫אתן פה בלי אף גבר. אתן עושות חיים משוגעים.‬
‫אז חברה זה טוב.‬
‫נכון. אבל...‬
‫אימא!‬
‫סליחה. הקמתם כבר את האוהל?‬
‫כן.‬
‫תפסיקי לחלק עצות.‬
‫אולי זה נראה לך נורמלי, אבל יכול להיות שהם לא יאהבו את זה.‬
‫אני לא מאמינה שאני אומרת את זה, אבל תמשיכי לתת עצות רק לי.‬
‫אימא.‬
‫אימא. תישני בפנים. אני אשן בשק השינה בחוץ.‬
‫בבוקר משחקים קריקט.‬
‫מחר אנחנו עושים הפסקה, חבר'ה.‬
‫- ביי. - אז תלכו לישון.‬
‫ותשמרו על השקט.‬
‫- שלום. - היי.‬
‫- היי. - תצטרף אלינו מחר לקריקט?‬
‫קריקט זה לא הקטע שלי.‬
‫את מאוכזבת?‬
‫נחמד, נכון? את לא מתחרטת על זה, נכון?‬
‫- טוב. אז, לילה טוב. - לילה טוב.‬
‫ניבי, בלי הליכות הלילה, בסדר?‬
‫איכס, אימא! לילה טוב.‬
‫שלום. לילה טוב.‬
‫וואו! את שרה ממש יפה.‬
‫לא הבחנתי בך. מצטערת!‬
‫ניבי לא סיפרה לי שאת זמרת.‬
‫לא, אני רק חובבת.‬
‫קול מקסים. באמת.‬
‫לא משנה מה הגיע ונעלם, המוזיקה תמיד נשארה.‬
‫זה כמו...‬
‫אני משוגע על מוזיקה.‬
‫תתפוס! מה, לעזאזל? מה אתה עושה?‬
‫היא משוגעת על קריקט.‬
‫היום כל אחת עם עצמה, מה?‬
‫אם ככה, אפשר לקחת אותך לאנשהו?‬
‫תסמכי עליי. את תאהבי את המקום הזה.‬
‫לא! לא שניים. בחייכם, מה זה?‬
‫נחזור לפני שהמשחק יסתיים.‬
‫טוב?‬
‫כן! בואי נלך!‬
‫קאברי.‬
‫קאברי?‬
‫מה זה?‬
‫"ניבי באמצע משחק. אם את צריכה משהו, תבקשי משאליני שנמצאת בסמוך.‬
‫"אני הולכת לאנשהו עם ויקראם."‬
‫טוב...‬
‫"נתראה בערב.‬
‫"במקרה חירום, תתקשרי למספר של ויקראם."‬
‫הציפור הצמיחה כנפיים! היא התעופפה לה!‬
‫על מה את חושבת?‬
‫לפני זמן רב, זה היה משהו שאהבתי לעשות.‬
‫לא דמיינתי שאעביר את כל חיי בלי זה.‬
‫למה לא המשכת לשיר?‬
‫אני עדיין שרה לעיתים קרובות.‬
‫למטחנת הבשר, למיקסר, למחבת, לכיריים...‬
‫הם לא יכולים לראות שאני משוגעת, נכון?‬
‫כן, את צודקת.‬
‫אתה דובר טמילית באופן שוטף.‬
‫אנחנו מדברים טמילית בבית, דודה. אימא שלי היא טמילית.‬
‫אבל סינג... אבא שלך פנג'אבי?‬
‫לא כל הסינגים הם פנג'אבים.‬
‫באמת? מאיפה אתה?‬
‫בנגלור.‬
‫ניבי אמרה שאתה רופא. ההורים שלך בטח גאים מאוד.‬
‫כן, כן.‬
‫פעם, גם אני לא דמיינתי...‬
‫שבסוף אעשה את הדבר היחיד בחיים שאני לא אוהב לעשות.‬
‫מה זאת אומרת "פעם"?‬
‫דודה, אני כבר זקן.‬
‫אז למה אתה קורא לי "דודה"?‬
‫תודה.‬
‫אני צריך רגע.‬
‫אני צריך לבדוק את הכיוון ולחלץ את הרגליים.‬
‫סיגריות, מה? ילד רע...‬
‫קדימה. יש לי גם בן, בסדר? אני יודעת מה אתם זוממים.‬
‫זה הדוד שלי.‬
‫תנו לו לסיים לשיר קודם.‬
‫אבל כמו כולם, גם אני פונה אליו בתור "פאנדיטג'י".‬
‫הקול שלו היה הפסקול של הנעורים שלי.‬
‫תתקדמו. שימו לב.‬
‫- שלום, פאנדיטג'י. - תבורך.‬
‫שלום.‬
‫פאנדיטג'י, זו ידידה שלי, קאברי ראג'ראטנם. היא אוהבת מוזיקה.‬
‫שלום. כל חובב מוזיקה מתקבל פה בברכה.‬
‫אני שמח שאת פה ביום המיוחד הזה.‬
‫את מוכרחה להקשיב לשירה של הגאון המוזיקלי סנגיט סמראט.‬
‫מה כל זה?‬
‫עשר דקות, פאנדיטג'י.‬
‫בבקשה. תשבי.‬
‫למאורע המשמח הזה, בברכתו של פאנדיטג'י סוריאדב ראטוד...‬
‫מצטרף אלינו היום, סנגיט סמראט, ראדה ראטוד!‬
‫ברוכים הבאים. בואו נתחיל בתוכנית.‬
‫לא שמעתי משהו כזה כבר זמן רב.‬
‫לא כאן, לפחות.‬
‫אני ראדה. ואת, גברתי?‬
‫- קאברי. - שלום.‬
‫אבל אל תקרא לי "גברתי", בבקשה.‬
‫אתה סנגיט סמראט.‬
‫ואת גברת.‬
‫- את לומדת פה? - לא, לא.‬
‫- אני מבקרת. - בסדר.‬
‫ויקראם?‬
‫את האורחת של ויקי? נהדר.‬
‫בבקשה.‬
‫אז למדת בבית?‬
‫לא, לא. בבית, אני רק אימא.‬
‫"רק אימא."‬
‫עשיתי את אותה הטעות במשך זמן רב כשחשבתי שאימי היא "רק אימא".‬
‫היא תמיד הייתה טובה מאיתנו.‬
‫דגולה מאיתנו.‬
‫איך התחושה להיות דגולה?‬
‫היא... מתישה.‬
‫אבל אתה עושה את מה שאתה אוהב.‬
‫אני יודע שזה משנה מאוד כשאתה אוהב את מה שאתה עושה.‬
‫אבל אי אפשר לברוח מהמשמעת,‬
‫מהמאבקים, משיברון הלב,‬
‫מההקרבות שבאות עם זה.‬
‫זו בחירה של חיים. ואתה מתמסר לזה בכל יום.‬
‫ויש הבדל קטן בין להפוך את המוזיקה לחיים שלך‬
‫לבין להתעניין בה.‬
‫למרות שלעניין במוזיקה יש הנאות משלו.‬
‫היא חלק ממך, חלק מהחיים כשאתה צריך.‬
‫ובאותו הזמן, יש לך מספיק מרחב לעשות את כל מה שחשוב לך.‬
‫כמו ויקראם.‬
‫הוא תמיד העדיף את זה ככה.‬
‫מתי התחלת ללמוד?‬
‫מהיום שאני זוכר את עצמי.‬
‫יש משהו שאני תמיד אומר.‬
‫"בטח אמרתי 'סה' לפני שאמרתי 'אימא'."‬
‫- ויקי. מה שלומך? - שלום.‬
‫הכול טוב.‬
‫הוא סנגיט סמראט!‬
‫הוא הראדה שלי!‬
‫- מקסים. - תודה, בן אדם.‬
‫אפשר לבקש טובה, בבקשה?‬
‫כן, גברתי.‬
‫אפשר לשמוע גדולה רק פעם אחת לפני שנלך?‬
‫גברתי.‬
‫בטח. מה תרצי לשמוע?‬
‫שיר על...‬
‫געגועים לאהוב.‬
‫ניבדיתה! אני מנסה לתפוס אותך. לאן נעלמת?‬
‫זה לא הזמן לעשות את זה.‬
‫הבחירות לקבוצה בעוד שבועיים.‬
‫את הבחירה הראשונה שלנו לוויקט-קיפר.‬
‫המאמן כל הזמן שואל עלייך!‬
‫תתקשרי אליי ברגע שאת שומעת את זה. ותחזרי.‬
‫אתה יכול לעצור, בבקשה?‬
‫- ויקראם? - מה?‬
‫- אני רוצה לעשות שיחה. - כן, אין בעיה.‬
‫הלו?‬
‫אימא.‬
‫אימא, זו את?‬
‫מה שלומך, אימא?‬
‫את מדהימה, אימא.‬
‫אני מתגעגע אלייך.‬
‫אף פעם לא אמרת לי את זה, יקירי.‬
‫את אף פעם לא עזבת אותנו.‬
‫אימא, אני אוהב אותך.‬
‫אימא, אל תבכי, בבקשה.‬
‫הכול יהיה בסדר.‬
‫כולנו בסדר. גם את תהיי בסדר.‬
‫ותיהני, אימא. מגיע לך.‬
‫גם אני אוהבת אותך, יקירתי.‬
‫- היה לך יום טוב? - כן.‬
‫כל כך פחדתי לרכוב על האופנוע.‬
‫לא, היית מעולה.‬
‫היה ממש מדהים בגאראנה. אין לי מילים להודות לך.‬
‫- אני שמח שנהנית. - שלום! תסלחו לי!‬
‫אמרתי לך שהיא תכעס, נכון?‬
‫בבקשה.‬
‫תשמעי, הכרחתי אותה לבוא איתי.‬
‫מה היא הייתה אמורה לעשות לבדה בזמן שאת משחקת?‬
‫השארתי פתק לפני שיצאתי עם ויקראם, נכון?‬
‫ואת יודעת מה? יכול להיות שקאברי קצת יותר מגניבה ממך, ניבי.‬
‫וואו!‬
‫זו את?‬
‫אהבתם?‬
‫- מגניב. זה טוב מדי. - אהבתי!‬
‫תודה.‬
‫היא ממש מהממת, הסבתא הזו.‬
‫אני לא מאמינה לזה. את מאמינה?‬
‫- אז יצאת לרכיבה עם הבחור הזה? - אל תתחכמי.‬
‫הוא כזה בחור טוב, ניבי! צריך להזמין אותו לארוחת צוהריים בבית.‬
‫מה קורה? את נראית מדוכדכת.‬
‫הבחירות בעוד שבועיים, אימא.‬
‫מה נראה לך שאני צריכה לעשות?‬
‫למה את מחייכת? ספרי לי.‬
‫תשוקה או אהבה?‬
‫את נראית כאילו את יודעת את התשובה אבל לא אומרת מהי.‬
‫בתי מבקשת ממני עצה. אני מרגישה גאווה גדולה.‬
‫היא מאמינה שיש לי התשובות.‬
‫אני לא יודעת אם יש לי תשובות. אבל זה נהדר ששואלים אותי.‬
‫- היום זה יום האם בשבילי. - אימא.‬
‫תראי, אספר לך את מה שאני יודעת.‬
‫מוזיקה אף פעם לא הייתה עבורי מה שקריקט הוא עבורך.‬
‫את שוקלת לפתח קריירה מהתשוקה שלך.‬
‫לנו לא הייתה אפשרות לבחור.‬
‫לא הייתה אפשרות להתפרנס ממוזיקה.‬
‫זה לא היה מעשי.‬
‫יכולתי להמשיך לשיר בשביל האושר שלי. אבל בחרתי שלא.‬
‫אין טעם לשאול עכשיו למה.‬
‫זה המצב. וזהו זה.‬
‫אבל...‬
‫אחרי כל השנים האלה,‬
‫אני לא מרגישה שום חרטה.‬
‫"למה לא שרתי? אילו חיים יכולים היו להיות לי?"‬
‫אין לי שאלות כאלה.‬
‫זו מי שאני. אלה החיים שלי.‬
‫בסופו של דבר, אני אימא. זו האמת.‬
‫אבל את יודעת מה?‬
‫אני מסופקת מכך, ניבי.‬
‫באותו האופן, רק את יודעת מה יספק אותך.‬
‫לך!‬
‫השגתי את הכתובת! דרארי ליין, פרנהיל, דרמסאלה.‬
‫דרמסאלה! אנחנו באות!‬
‫אני רוצה לשחק קריקט, אימא. זו מי שאני.‬
‫אחזור לבחירות.‬
‫הטיול הזה הספיק לי. אני רוצה לחזור הביתה, ניבי.‬
‫תרגום כתוביות: בן פריד‬
‫בקרת כתוביות שקד הרטמן‬